Провадження №2/523/4826/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 523/17921/24 за позовною заявою Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що КП «Теплопостачання міста Одеса» забезпечує тепловою енергією квартиру, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка у період із 01.11.2018 року по 01.09.2021 року належала ОСОБА_1 , а із 01.09.2021 року на підставі Договору дарування належить ОСОБА_2 . Станом на 01.09.2023 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на вищевказану квартиру обліковується заборгованість на загальну суму 18526,02 грн., що свідчить про невиконання споживачами комунальної послуги свого зобов`язання по сплаті наданих їм послуг та порушенні прав КП «Теплопостачання міста Одеси».

Оскільки, станом на дату подачі дійсного позову заборгованість відповідачів за спожиту теплову енергію не погашена, просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за теплову енергію в розмірі 9657,73 грн. за період із 01.11.2018 року по 01.09.2021 року, стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за теплову енергію в розмірі 18526,02 грн. за період із 01.09.2021 року по 01.09.2023 року, а також стягнути солідарно сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.02.2025 року в рамках розгляду цивільної справи № 523/17921/24 позовні вимоги КП «Теплопостачання міста Одеси» були задоволені.

16.04.2025 року відповідачка звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 19.05.2025 року заяву ОСОБА_1 було задоволено, заочне рішення від 12.02.2025 року ухвалене по цивільній справі № 523/17921/24 за позовом КП «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання було скасовано.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 13.08.2025 року клопотання представника позивача Омельченко О.В. про залучення до участі у справі співвідповідача в рамках розгляду цивільної справи № 523/17921/24 за позовом КП «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання було задоволено, залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Представник позивача КП «Теплопостачання міста Одеси» - Омельченко О.В. в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу за відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Правовідносини між сторонами є цивільно правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що КП «Теплопостачання м. Одеси» створено на підставі рішення ОМР від 27.06.2006 року № 101-V, шляхом злиття КП «Одесатеплоенерго» та КП «Одестеплокомуненерго».

Згідно з п. 2.1. Статуту підприємства, метою створення Підприємства є задоволення потреб територіальної громади міста шляхом здійснення господарської діяльності, пов`язаної з виробництвом та постачанням теплової енергії, та іншої діяльності з метою отримання прибутку в порядку, визначеному законодавством України.

Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

Відповідач по справі - ОСОБА_1 була споживачем теплової енергії квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений будинок знаходиться у комунальній власності територіальної громади і його теплопостачання забезпечує КП « Теплопостачання м. Одеси».

На підставі Договору дарування від 10.09.2021 ОСОБА_1 передала безоплатно у власність житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчено державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Бойченко О.Є. за реєстровим № 4-293.

У п. 3 договору дарування від 10.09.2021 вказано, що житлова квартира не обтяжена боргом за житлово-комунальні послуги, що не відповідає дійсності.

На момент відчуження, станом на 01.09.2021 року, за вказаною квартирою облікується заборгованість у розмірі 9657,73 грн. (за період із 01.11.2018 по 01.09.2021), що підтверджується реєстром нарахувань та оплат.

На теперішній час відповідач - ОСОБА_2 є споживачем теплової енергії квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що у боржників ОСОБА_1 був відкритий, а у ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок у КП «Теплопостачання міста Одеси» за № НОМЕР_1 , підключено помешкання до теплової мережі, що за адресою: АДРЕСА_1 , до якого безперебійно постачалася теплова енергія, відправлялися квитанції на оплату спожитої теплової енергії. Відповідачі у свою чергу споживали поставлену їм теплову енергію.

Згідно приписів ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі).

Індивідуальний договір вважається укладений зі споживачем, якщо протягом 30 днів з дні опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Текст такого договору було розміщено офіційному сайті КП «Теплопостачання міста Одеси» www.teplo.od.ua.

Відповідно до п. 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії - цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язки для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно ст.ст. 68, 162 ЖК України та ст. 45 п. 5 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджені постановою КМ України від 21.08.2019 р. №830, споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.

Таким чином, ОСОБА_1 була споживачем, а ОСОБА_2 являється споживачем КП «Теплопостачання міста Одеси» за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 18, 20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Кабінетом Міністрів України (постанова від 21.07.2005 року №630) плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

КП «Теплопостачання міста Одеси» як постачальник теплової енергії свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачам послуги з постачання теплової енергії.

Однак, судом встановлено, відповідачі своїх зобов`язань зі сплати вартості спожитої теплової енергії не виконали.

Згідно приписів ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Тобто новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати.

Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник.

Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 1 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 (провадження № 61-604св20), яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А тому, суд погоджується із доводами сторони позивача щодо того, що власником житлової квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у період виникнення заборгованості, а саме із 01.11.2018 по 01.09.2021 була ОСОБА_1 , а тому саме на останню покладено обов`язок сплатити заборгованість за спожиту теплову енергію за вищевказаний період.

ОСОБА_1 станом на 28.10.2024 року (дата звернення до суду з даним позовом) має заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 9657,73 грн. (за період із 01.11.2018 по 01.09.2021), що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості, який суд вважає належним доказом в підтвердження порушеного права позивача.

Відповідачем ОСОБА_1 вказаний розрахунок заборгованості спростовано не було.

Як було встановлено вище на підставі Договору дарування від 10.09.2021 ОСОБА_1 передала безоплатно у власність житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчено державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Бойченко О.Є. за реєстровим № 4-293.

Тобто, зобов`язання ОСОБА_2 зі сплати заборгованості за теплову енергію виникає з моменту набуття ним житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме із 01.09.2021 року.

Позивач вказує на те, що ОСОБА_2 має заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 18526,02 грн. (за період із 01.09.2021 по 01.09.2023).

Однак, суд не може погодитися із вищевказаним твердженням сторони позивача, з огляду на наступне.

В матеріалах справи наявний Реєстр нарахувань та оплат за абонентом за особовим рахунком № НОМЕР_1 з якого вбачається, що за період із 01.09.2021 по 01.09.2023 року ОСОБА_2 має заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 8868,29 грн.

Окрім того, судом встановлено, що загальна заборгованість відповідачів складає 18526,02 грн., що загалом утворилась за період із 01.11.2018 по 01.09.2023, однак, заборгованість ОСОБА_1 за період із 01.11.2018 по 01.09.2021 склала 9657,73 грн., а тому за другий період, а саме із 01.09.2021 по 01.09.2023 року заборгованість ОСОБА_2 склала 8868,29 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості, який суд вважає належним доказом в підтвердження порушеного права позивача.

Відповідачем ОСОБА_2 вказаний розрахунок заборгованості спростовано не було.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно приписів ст. 611 ЦК України к разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З огляду на зазначене вище, беручи до уваги всі обставини справи, суд доходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими, достовірними, а в своєї сукупності достатніми для встановлення порушеного права позивача та його захисту в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню частково, а саме з ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 9657,73 грн., з ОСОБА_2 слід стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 8868,29 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 610 ЦК України, ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість за теплову енергію в розмірі 9657/дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят сім/гривень 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість за теплову енергію в розмірі 8868/вісім тисяч вісімсот шістдесят вісім/гривень 29 копійок.

У задоволенні решти вимог Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» пропорційну суму сплаченого судового збору в розмірі 1514/одна тисяча п`ятсот чотирнадцять/грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» пропорційну суму сплаченого судового збору в розмірі 1514/одна тисяча п`ятсот чотирнадцять/грн.

Учасники справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», , місцезнаходження: 65110, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повний текст рішення суду складено 18 грудня 2025 року.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер