Справа № 533/707/25
Провадження № 2/533/422/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29 грудня 2025 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Заворотної К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

25 серпня 2025 року позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк» через підсистему «Електронний суд» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором від 06.08.2020 № у розмірі 71894,93 гривень, що складається зі :

- заборгованість по тілу кредиту 33227,25 гривень;

- заборгованості по річним процентам 11,32 гривень;

- заборгованість по щомісячним процентам 38656,36 гривень.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача понесені судові витрати та розгляд справи провести без участі представника позивача.

Процесуальні дії/рішення у справі

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 01 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 16 жовтня 2025 року (а.с. 73-76).

Цією ж ухвалою суду запропоновано позивачеві АТ «Таскомбанк» протягом 10 днів з дня отримання ухвали надати до суду докази на підтвердження власних позовних вимог, зокрема виписку по поточному/особовому рахунку за кредитним договором № зі зазначенням дат проведення операцій/проводок, сум та призначення платежів/проводок.

13.10.2025 від позивача АТ «Таскомбанк» через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 80).

Ухвалою суду від 16.10.2025 витребувано від позивача протягом 20 днів з дня отримання ухвали докази на підтвердження власних позовних вимог, зокрема: виписку по поточному/особовому рахунку за кредитним договором № зі зазначенням дат здійснення операцій/проводок, сум та призначення платежів/проводок. У судовому засіданні оголошено перерву до 15.12.2025 (а.с. 84-85).

20.11.2025 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (а.с.91, 95), в якому позивач прохав долучити до матеріалів справи меморіальний ордер № 768960451 від 20.09.2021 (а.с.92, 96).

Ухвалою суду повторно витребувано від позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» протягом 20 днів з дня отримання ухвали докази на підтвердження власних позовних вимог, зокрема: виписку по поточному/особовому рахунку за кредитним договором № зі зазначенням дат здійснення операцій/проводок, сум операцій; сум вхідного та вихідного залишку; призначення платежів/проводок. У судовому засіданні оголошено перерву до 29.12.2025 (а.с. 101-102).

16.12.2025 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (а.с.107), в якому позивач просив долучити до матеріалів справи виписку по поточному /особовому рахунку (а.с. 108-125).

22.12.2025 від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с.128), у якому прохав суд провести розгляд судового засідання призначеного на 29.12.2025 за участю представника позивача у режимі відеоконференцзв`язку, а у випадку неявки відповідача - провести судове засідання без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 , у розумінні п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлений про місце та дату розгляду справи (а.с. 89-90), будь-яких заяв, клопотань чи відзив на позовну заяву не подав.

Оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, за клопотанням представника позивача судове засідання проведено за відсутності сторін.

Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 3-18)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.08.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № .

Відповідно до умов кредитного договору від 06.08.2020 № позичальнику надано кредит на суму 36918,62 грн, дата закінчення кредитного договору 15.02.2023.

Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений у паспорті кредиту (п. 4), що підтверджується відповідною випискою.

Отже кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі.

Відповідач умови кредитного договору не виконав, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернув.

Відповідач належним чином повідомлений про те, що права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» (надалі також позивач) на підставі договору про відступлення права вимоги. Відповідно до умов цього договору позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 06.08.2020 з усіма наступними додатками та змінами.

Станом на 12.05.2025 заборгованість позичальника за кредитним договором становить 71894,93 грн, а саме:

- заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) - 33227,25 грн;

- заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) 11,32 грн;

- заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 38 656,36 грн, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками (надаються в додатку).

При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 525, 526, 599, 610, 612, 625, 629, 631, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, статті 14, 133, 175 ЦПК України, статтю 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статтю 9 Закону України «Про споживче кредитування» та статтю 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надав, власну позицію щодо предмета спору не висловив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом (матеріали справи досліджувалися у змішаному вигляді: паперовому та електронному)

06 серпня 2020 року від імені ОСОБА_1 заповнено та підписано заяву-анкету для отримання карткового кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР», у якій зазначено персональні дані відповідача (а.с. 8).

06.08.2020 між ТОВ «ФК «ЦФР» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір № , який підписано власноручним підписом позичальника (а.с.12).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику на таких умовах: тип кредиту кредит; сума кредиту 36918,62 грн; строк на який надається кредит 30 (одиниця виміру періоду не вказана).

У відповідності до п. 1.3 кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених у паспорті кредиту № 4864454, який є невід`ємною частиною цього договору.

У п. 1.4 кредитного договору зазначено, що підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів за такими реквізитами:

- отримувач ТОВ «ФК «ЦФР», , рахунок НОМЕР_1 в АТ Таскомбанк»; сума 28574,80 грн; призначення: погашення заборгованості за діючим кредитним договором № від 25.02.2019;

- отримувач ПАТ «Страхова компанія» «ТАС» ; рахунок НОМЕР_2 в АТ Таскомбанк»; сума 8143,82 грн; призначення: оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 06.08.2020;

- отримувач ТОВ «ФК «ЦФР», , рахунок НОМЕР_3 в АТ Таскомбанк»; сума 200,00 грн; призначення: оплата за електронний ключ доступу до додатку «Support.ua» SU, від 06.08.2020.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору всі інші умови кредитного договору викладені у паспорті кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» у редакції від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей договір.

Згідно з п. 2.2 кредитного договору цей договір, паспорт кредиту № 4864454 та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (редакція від 04.05.2020) складають єдиний кредитний договір. Позичальник, підписавши цей договір, підтверджує, що свій примірник цього договору він отримав.

У відповідності до п. 2.3 кредитного договору сторони підтверджують, що до підписання цього договору вони домовилися, що підписання цього договору зі сторони кредитодавця може бути здійснено власноручним підписом уповноваженої особи кредитодавця або накладенням електронного підпису або використанням факсимільного відтворення печатки кредитодавця та аналогів власноручного підпису уповноважених осіб кредитодавця за допомогою засобів механічного копіювання.

У розділі 3 «Реквізити та підписи сторін» договору зазначено прізвище, ім`я, по батькові відповідача « ОСОБА_1 », ідентифікаційний номер відповідача ( НОМЕР_4 ); адреса: АДРЕСА_1 .

Договір містить підпис зі сторони ОСОБА_1 .

У п. 4 паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4864454 (далі- паспорт кредиту) (а.с. 12 (на звороті)-13), який містить підпис від імені ОСОБА_1 , наведені такі умови кредитування: тип кредиту кредит; сума/ліміт кредиту 36918,62 грн; строк на який надається кредит 30; спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору; мета отримання кредиту будь які законні цілі.

Пункт 5 паспорту кредиту передбачає інформацію щодо орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, а саме: щомісячні проценти 2,59 % від суми кредиту; річні 0,01 % від суми боргу за договором. Тип процентної ставки ставка щодо кожного виду процентів є фіксованою; загальні витрати за кредитом 28691,02 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 65609,64 грн; реальна річна процентна ставка 61,86 % річних.

У п. 6 паспорту кредиту відображено порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Остання дата погашення за графіком 15.02.2023. Загалом за весь строк кредитування позичальник мав би сплатити згідно з графіком платежів з 06.08.2020 по 15.02.2023 65609,24 грн, у тому числі: 36918,62 грн повернення кредиту; 5,02 грн річні проценти; 28686,00 грн щомісячні проценти.

Дата надання інформації 06.08.2020, інформація зберігає чинність до дати припинення договору.

20.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (за договором клієнт) та Акціонерним товариством «Таскомбанк» (за договором - фактор) укладено договір факторингу № 200921 (а.с. 35-39).

У п. 1.1 договору факторингу наведено визначення вживаного у договорі терміну «права вимоги» - це всі належні клієнту на дату відступлення права вимоги права грошової вимоги до позичальника за кредитними договорами щодо повернення сум основної заборгованості (кредиту, овердрафту тощо), сплати нарахованих процентів за користування коштами, штрафних санкцій в обсязі, визначеному станом на дату відступлення прав вимоги, а також право нараховувати за умовами кредитних договорів і вимагати від позичальника сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та будь-яких інших платежів згідно зі кредитними договорами та платежів, передбачених чинним законодавством, включаючи права вимоги за кредитним договором, що можуть виникнути у майбутньому.

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу у порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов?язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов?язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною цього договору та підписується одночасно з ним.

Згідно з п. 2.3 договору факторингу відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно з додатком № 2 до цього договору, але не раніше оплати фактором суми, зазначеної у п. 3.1 договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги, визначені цим договором, та всі права вимоги за договорами поруки. Сторони підписують акт прийому-передачі реєстру прав вимог у день здійснення оплати суми фінансування згідно з п. 3.1 цього договору.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору.

У п. 3.1 договору факторингу зазначено, що фактор зобов`язаний в день укладення сторонами цього договору сплатити клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 214388525,17 гривень на рахунок клієнта НОМЕР_5 , код банку 339500, код за .

Відповідно до акту приймання-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу від 20.09.2021 № 200921 ТОВ «ФК «ЦФР» передало, а АТ «Таскомбанк» прийняло реєстр прав вимоги…. Загальна сума заборгованості складає 291 873 118,15 грн. Кількість кредитних договорів 13456 одиниць (а.с. 40 (на звороті).

Згідно з копією меморіального ордеру від 20.09.2021 АТ «ТАСКОМБАНК» перерахувало ТОВ «ФК «ЦФР» за договором від 20.09.2021 № 200921 суму 214388525,17 грн (а.с. 92).

Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу № 200921 АТ «Таскомбанк» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від № у загальній сумі 42942,44 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 20921,70 гривень; залишок заборгованості по відсотках 0,05 грн; залишок заборгованості за щомісячними відсотками - 159,37 грн; сума простроченої заборгованості за тілом - 12305,55 грн; сума простроченої заборгованості за відсотками - 2,49 грн; сума простроченої заборгованості за щомісячними відсотками - 9553,28 грн (а.с. 43-45) (витяг з реєстру прав вимоги досліджувався в електронному форматі).

Відповідно до виписки по особовому рахунку відповідача оборот за період з 06.08.2020 по 12.05.2025 становить 38656,36 грн (оприбуткування на поза балансі заборгованості за відсотками за рахунок нарахованого резерву) та 33227,25 грн (оприбуткування на поза балансі заборгованості списаної за рахунок нарахованого резерву) (а.с.16).

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що сума заборгованості відповідача станом на 12.05.2025 за кредитним договором № від 06.08.2020 становить 71894,93 грн та складається зі заборгованості по тілу кредиту 33227,25 гривень; заборгованості за процентами 11,32 грн; заборгованості за щомісячними процентами 38656,36 грн (а.с. 14-15). При цьому заборгованість за тілом кредиту утворилася станом на 20.09.2021 та після цього не збільшувалася. Проценти (річні) за користування кредитом нараховані позивачем за період з 20.09.2021 по 23.02.2024; щомісячні проценти нараховані за період з 16.09.2021 по 01.02.2024.

Позивачем було повідомлено відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором на користь позивача, про наявність заборгованості та її розмір, з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором за реквізитами, наведеними у вимозі (а.с. 34).

Застосовані судом норми права та висновки Верховного Суду

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (станом на дату укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Також виписка банку згідно з Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі.

Такі висновки зробив Верховний суд у справі № 200/5647/18 (постанова від 16.09.2020) та у справі № 760/7792/14-ц (постанова від 28.10.2020).

У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (610 ЦКУ).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ст. 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд у справі № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018) зробив висновок, щодо встановленого строку кредитування у договорі:

«89. За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

90. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

91. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.»

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ).

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

06.08.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) та відповідачем ОСОБА_1 було укладено у простій письмовій формі кредитний договір № , відповідно до умов якого позичальнику надано кредит на суму 36918,62 грн. Договором встановлено кінцеву дату погашення кредиту - 15.02.2023. Договір містить підписи сторін, у тому числі зі сторони відповідача.

З виписки за договором та з розрахунку заборгованості, наданих позивачем, вбачається, що відповідач отримав кредит та частково погасив заборгованість за договором. Проте у повному обсязі та у строки, встановлені кредитним договором, кредит не повернув.

Відповідачем не спростовано факт укладення кредитного договору та отримання ним кредитних коштів.

Доказів повернення відповідачем у повному обсязі кредитних коштів матеріали справи не містять.

Отже суд уважає, що сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 33227,25 грн є обґрунтованою та підставною. Така сума основної заборгованості (тіло кредиту) за кредитним договором не перевищує загальну суму кредиту, визначену у п. 1.2 кредитного договору, та право вимагати від відповідача саме таку суму заборгованості за тілом кредитом як складову загальної заборгованості набув позивач за договором факторингу (20921,70 + 12305,55 = 33227,25 грн).

Факт набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором, у тому числі право вимоги, що могло виникнути у майбутньому, суд також уважає доведеним належними та достатніми доказами (договором факторингу, актом прийму-передачі реєстру прав вимог, реєстром прав вимог, меморіальним ордером).

Здійснюючи перевірку розрахунку заборгованості за договором, здійсненого позивачем, суд висновує таке.

У п. 6 паспорту кредиту, який є складовою кредитного договору, встановлено графік платежів, відповідно до якого остання дата погашення кредиту 15.02.2023. Загалом за весь строк кредитування позичальник мав би сплатити згідно з графіком платежів за період з 06.08.2020 по 15.02.2023 суму 65609,24 грн, у тому числі: 36918,62 грн повернення кредиту; 5,02 грн річні проценти; 28686,00 грн щомісячні проценти.

У кредитному договорі (п. 5 паспорту кредиту) була встановлено процентні ставки за користування кредитом протягом встановленого договором строку кредитування: щомісячні проценти 2,59 % від суми кредиту; річні 0,01 % від суми кредиту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) зробила такий уточнений висновок (п. 141): «у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором».

Крім того ВП ВС у п. 122-128 цієї постанови роз`яснила таке:

« 122. Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

123. Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

124. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.03.2019 у справі № 5017/1987/2012 (на неврахування якої судом апеляційної інстанції посилається АТ «МР Банк») суд здійснив відповідне тлумачення умов кредитного договору.

125. Зокрема, суд установив, що кредитним договором були передбачені проценти за неправомірне користування кредитом - це плата, яка встановлюється банком за користування кредитом після настання строку його погашення та сплачується позичальником у розмірі та у строки, передбачені договором. При сплаті процентів за неправомірне користування кредитом проценти за користування кредитом не сплачуються. У випадку порушення позичальником установленого пунктом 2.2 договору строку погашення отриманого кредиту позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом виходячи із процентної ставки у розмірі 36 % річних, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно з пунктами 3.3, 3.4 цього договору (пункти 42, 43 вказаної вище постанови).

126. Здійснивши тлумачення умов кредитного договору, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що банк не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини другої статті 625 ЦК України (пункт 50 вказаної вище постанови).

127. Тобто у справі № 5017/1987/2012 сторони чітко та недвозначно визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які при цьому не є процентами за «користування кредитом», а є відповідальністю за порушення зобов`язання, та погодили їх розмір. Установивши зазначене, суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо стягнення таких процентів.

128. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).»

У даній справі, що вирішувалася судом, чітко та недвозначно вбачається, що умови кредитного договору передбачають нарахування процентів як плати за правомірне користування кредитом за період з 06.08.2020 по 15.02.2023.

Після закінчення строку правомірного кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Положеннями ст. 625 ЦК України обґрунтував й свої позовні вимоги позивач у позовній заяві. Однак умови кредитного договору не встановлюють розмір процентів, що мають нараховуватися за порушення грошового зобов`язання за кредитним договором.

З доказів, наданих позивачем та досліджених судом, які зазначені судом вище у розділі «Фактичні обставини…» вбачається, що сума непогашеного кредиту за договором № від 06.08.2020 становить 33227,25 грн; договірна дата повернення кредиту 15.02.2023, процентні ставки за правомірне користування кредитом - 2,59 % (щомісячно) та 0,01 (річні).

Між тим з розрахунку, складеного позивачем, убачається, що ним нараховано річні проценти за користування кредитом за період з 20.09.2021 по 23.02.2024 та щомісячні проценти за користування кредитом за період з 16.09.2021 по 01.02.2024. Тобто позивачем частково нараховано проценти за користування кредитом поза межами строку кредитування, встановленого кредитним договором, і такі проценти слід уважати процентами, нарахованими за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

З розрахунку заборгованості по основному боргу та річних процентів (а.с. 14) установлено, що у межах строку дії кредитного договору (до 01.02.2023) за правомірне користування кредитом позивачем нараховано 7,74 грн, які суд уважає підставними та правомірними, нарахованими у межах строку кредитування, встановленого кредитним договором, за ставкою, визначеною кредитним договором, та на суму залишку заборгованості у межах суми виданого кредиту.

Решта суми заборгованості за річними процентами на суму 3,58 грн (11,32 7,74 = 3,58) нарахована позивачем поза межами строку кредитування.

Також з розрахунку суми заборгованості за щомісячними процентами за кредитним договором (а.с. 14 (на звороті) 15) установлено, що у межах строку дії кредитного договору (до 16.02.2023) за правомірне користування кредитом позивачем нараховано 25808,68 грн, які суд уважає підставними та правомірними; нарахованими у межах строку кредитування, встановленого кредитним договором; за ставкою, визначеною кредитним договором, та на суму залишку заборгованості у межах суми виданого кредиту.

Решта суми заборгованості за річними процентами на суму 12847,68 грн (38656,36 25808,68 = 12847,68) нарахована позивачем поза межами строку кредитування.

Отже сума процентів за правомірне користування кредитними коштами буде складати 25816,42 грн (7,74 + 25808,68 = 25816,42).

Решта сума процентів, пред`явленої до стягнення, - 12848,26 грн (3,58 + 12847,68 = 12848,26) проценти, нараховані на прострочену суму кредиту поза межами строку кредитування.

Між тим право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та сталим висновкам Верховного Суду, наведеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа № 310/11534/13-ц) та від 31 жовтня 2018 року (справі № 202/4494/16-ц).

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач не заявляв вимоги про стягнення процентів, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, хоча і посилався на вказану норму у позовній заяві.

Ураховуючи вищевикладене, суд уважає, що проценти за користування кредитними коштами, нараховані та пред`явлені позивачем до стягнення після спливу строку дії кредитного договору, є безпідставними.

Отже, сума процентів 12848,26 грн за період з березня 2023 року по лютий 2024 року нарахована та пред`явлена до стягнення позивачем неправомірно. Така сума процентів, нарахована на прострочену заборгованість, але за ставками, що визначені у договорі для застосування при правомірному користування кредитом. Відповідно, у задоволенні вимог в цій частині суд відмовляє за безпідставністю.

Підсумовуючи все викладене, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у загальному розмірі 59043,67 гривні, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту 33227 гривень 25 копійок; заборгованість по річним процентами 7,74 гривень; заборгованість за щомісячними процентам 25808,68 грн.

Відповідач наведене у позовній заяві не спростував, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористався, доказів сплати заборгованості за кредитним договором первісному кредитору чи позивачеві як новому кредитору, або належних доказів на спростування отримання кредиту - до суду не надав. Тому суд позовні вимоги позивача задовольняє частково у сумі 59043,67 грн. У задоволенні решти позовних вимог на суму 12851,26 грн (71894,93 59043,67 = 12851,26) слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с. 1-2).

З урахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню частково (82,12 %), суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує судові витрати у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 1989,27 грн (2422,40 х 82,12 % = 1989,27).

Керуючись статтями 12, 15, 76, 77, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, нормами матеріального права та висновками Верховного Суду, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором від 06.08.2020 № у загальному розмірі 59043 гривні 67 коп.

У задоволенні решти позовних вимог на суму 12851 гривень 26 копійок - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1989 гривень 27 коп.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Козельщинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, місто Київ, 01032; ідентифікаційний код юридичної особи: 09806443).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ; тел.: НОМЕР_6 ).

Повне рішення складено та підписано суддею 29.12.2025 без проголошення.

Суддя В.П. Козир