Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Мельниченко К.Б., розглянувши цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «Експлуатаційна служба «Місто квітів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг

У С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство «Експлуатаційна служба «Місто квітів» (надалі за текстом - позивач) звернулося до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач, споживач), про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору приєднання №051071 від 20.01.2022 (надалі за текстом - Договір), у частині оплати наданих комунальних послуг, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою АДРЕСА_1 (надалі за текстом - квартира) у сумі 18 508,68 грн. основного боргу.

Ухвалою Суду від 29.07.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача до суду відзив не надходив.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 311750245 від 06.10.2022 року власником квартири є відповідач.

Відповідно до ч 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

За приписами ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово- комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно з п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Положеннями п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Між позивачем та ТОВ МЖК «Оболонь» укладено Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком№4 від 01.10.2021 року, згідно з п. 1.7. послуга з управління багатоквартирним будинком, серед іншого, включає прибирання внутрішньобудинкових приміщень загального користування та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових інженерних систем, утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

У відповідності до пункту 3.1.1. Договору № 4 ціна послуги з управління становить 10,61 грн/кв.м загальної площі квартири/нежитлового приміщення.

Згідно п. 3.1.2. Договору № 4 вартість 1 м3 складає 171,87 грн.

Судом встановлено, що між сторонами укладено Договір на наступних умовах.

1.1. зобов`язується надавати Споживачеві та/або Співвласникові послуги з управління багатоповерховим будинком, забезпечення обслуговування будинку, його технічного обладнання, надання комунальних та інших послуг, дотримання санітарного стану прибудинкової території, згідно з єдиним Договором № 4 про надання послуг з управління багатоповерховим будинком: від 01 жовтня 2021р. (далі - «єдиний Договір») (завірена копія якого є невід`ємною частиною цього договору (Додаток 1).

1.2. Споживач та/або Співвласник констатує, що він є споживачем та/або власником квартири загальною площею 59,5 кв.м.

2.1. За цим договором Споживач та/або Співвласник відшкодовує Управителю витрати:

- на утримання будинку та оплачує за надані управителем послуги з управління згідно з переліком послуг, які включаються до ціни послуги. Ціна послуги становить 10.61 грн.. (десять гривень 61,коп) за квадратний метр. В разі існування заборгованості за" послуги по утриманню будинку більше ніж за два місяці, Управитель має право відключити подачу еклектичної енергії до квартири Споживача та/або Співвласника. Споживач та/або Співвласник, який вчасно не сплатив за утримання будинку, і якому Припинено електропостачання, повинен здійснити оплату заборгованості за утримання; будинку і оплатити за; підключення до електричної енергії. Вартість за підключення електричної енергії до квартири згідно виставленого рахунку. За несвоєчасне внесення плати із Споживача та/або Співвласника стягується пеня у розмірі,, встановленому Законом України.

- за вивезення твердих побутових відходів (ТПВ), розрахунок проводиться за фактично вивезений об`єм ТПВ; вартість 1 мЗ ТПВ на момент укладання договору становить 171,87 грн. При зміні ; вартості даної послуги, підписання додаткової угоди не обов`язково.

- додаткових платежів за зовнішню охорону території та послуги консьєржів для здійснення Контролю за доступом до під`їздів відповідно до єдиного Договору та додатків до нього.

2.2. Вартість послуг вказана у пункті , 2.1. Договору залишається незмінною, та може коригуватись Управителем виключно у випадку та порядку, зазначених в єдиному Договорі про надання послуг з управління багатоповерховим будинком за адресою: АДРЕСА_2 - житловий будинок АДРЕСА_3 ) 2.3. Споживач та/або Співвласник зобов`язується щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, здійснювати оплату за приладами обліку.

3.2. Споживач та/або Співвласник погоджується з тим, що за даним договором приєднання, Управитель йому надаватиме послуги згідно з єдиним Договором № 4 про надання послуг з управління багатоповерховим будинком від 01 жовтня 2021р. (завірена копія якого є невід`ємною частиною цього договору (Додаток 1).

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Отже, відповідач є споживачем наданих позивачем комунальних послуг за адресою місцезнаходження квартири.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач належним чином виконав умови договору, адже у строки та в порядку надав споживачеві житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Отже, як наймачі (власники) та споживачі житлово-комунальних послуг, згідно ст. 162 ЖК України, зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.

Згідно з доводами позивача, відповідач не сплачував за надані житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим, за ним утворилась заборгованість, що становить 18 508,68 грн. за період з грудня 2022 по травень 2024 з урахуванням часткової оплати у розмірі 5000,00 грн.

Відповідачем належними доказами вищевказаний розрахунок не спростовано, інший розрахунок сторонами не надано.

З огляду на викладене, враховуючи те, що заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 18 508,68 грн. підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент ухвалення рішення не надав документів, які свідчили про сплату вказаної заборгованості, а також, не надав доказів неотримання ним вищенаведених житлово-комунальних послуг чи оформлення у встановленому порядку відмови від їх отримання, не спростував належними та допустимими доказами наданого позивачем розрахунку спірної заборгованості, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог про стягнення суми основного боргу, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення 18 508,68 грн. заборгованості підлягають задоволенню.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вимоги позивача про розподіл судових витрат на професійну правову допомогу у сумі 5000,00 грн обгрунтовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: Договором про надання правничої допомоги, та ордером ВВ№1050233 від 15.07.2025.

Водночас, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази понесення (оплати) наданої правничої допомоги.

Частиною 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Проте, в матеріалах справи відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зазначає, що ненадання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, є однією із підстав для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №904/8308/17.

Відтак, підсумовуючи вказане вище, суд відмовляє у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282, 289, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Дочірнього підприємства «Експлуатаційна служба «Місто квітів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1 користь Дочірнього підприємства «Експлуатаційна служба «Місто квітів» заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 18 508 (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісім) гривень 68 копійок основного боргу та судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень;

Учасники справи:

Позивач: Дочірньє підприємство «Експлуатаційна служба «Місто квітів» (04136, м. Київ, вул. Тираспольська, буд. 60, прим. 654, );

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В.В. Гребенюк