Справа №485/1904/25
Провадження № 2-і/485/8/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Квєтка І.А., секретар судового засідання Семенака А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника Дзюбака О.О. звернулась із заявою про розстрочення виконання рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2025 року у цивільній справі № 483/1904/25 за позовом ТОВ "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1631463 від 15 липня 2024 року.

Заяву мотивує тим, що рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2025 року з неї на користь ТОВ "Свеа Фінанс" стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1631463 у загальному розмірі 18 179,98 грн. та 1 229,37 грн. судового збору.

В обгрунтування заяви про розстрочку виконання вище вказаного рішення суду ОСОБА_1 посилається на скрутне матеріальне становище, а саме на те, що вона не працює, має утриманні двох дітей, з чоловіком вона розлучена, аліменти на утримання дітей він не сплачує. Зазначає, що з квітня 2025 року вона не працює та не має взагалі ніякого доходу, що підтверджується довідками ОК-5 та ОК-7, але з липня по вересень в графі нарахувань відображається нарахування 8000,00 грн, які вона не отримувала. Донька ОСОБА_2 в цьому році вступила до Миколаївського базового медичного фахового коледжу, що є додатковим фінансовим навантаженням. Також, окрім цього боргу вона має ще інші кредити. Примусове стягнення стане для неї додатковим фінансовим тягарем та ускладнить виконання судового рішення. Додатково зазначила, що від суми заборгованості вона не відмовляється та гарантує сплачувати суму заборгованості.

Просить розстрочити виконання рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2025 року на 11 місяців рівними частинами.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені.

Представник заявника Дзюбак О.О. заяву про розстрочення виконання рішення суду просив розглядати без його та заявника участі.

Представник стягувача про причини неявки суд не повідомив.

За змістом ст.435 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду питання про розстрочення виконання рішення суду.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до такого висновку.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2025 року у справі №485/1904/25 (провадження №2/485/852/25) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" заборгованість за кредитним договором №1631463 від 15 липня 2024 року у розмірі 18 179,98 грн., та 1 229,37 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 25 грудня 2025 року.

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч.1 ст. 435 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст.435 ЦПК України).

Право сторони звернутися із заявою про розстрочення виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10.

Під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватися також інтереси стягувача.

Стаття 129-1 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Обгрунтовуючи заяву про розстрочення виконання рішення суду, відповідач посилався на скрутне матеріальне становище, перебування на її утриманні двох дітей та понесення витрат на навчання доньки.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними копій свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 . ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована, з липня 2025 року доходів не має. Донька ОСОБА_2 є студенткою Миколаївського базового медичного фахового коледжу денної форми навчання, вартість навчання за 2025-2026 рік 26 300 грн.

Суд враховує надані відповідачем докази, а саме: копії індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 щодо ОСОБА_1 ; копії індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 щодо ОСОБА_1 ; Договір (контракт) №3 про надання платних освітніх послуг між Миколаївським базовим медичним фаховим коледжем Миколаївської обласної ради та фізичною особою ОСОБА_1 від 04 серпня 2025 року; виписку по кредитному рахунку в АТ КБ "ПриватБанк" №HVC2F2SU6E4RLO4R від 10 грудня 2025 року на підтвердження заборгованості.

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстави звернення заявника з заявою про розстрочення виконання рішення суду, враховуючи майновий стан заявника, перебування на утриманні дітей, відсутність заперечень стягувача в цій частині, можуть бути використані на користь ОСОБА_1 щодо розстрочення виконання рішення суду, їх можна оцінювати як особливі обставини в розумінні ст. 435 ЦПК України, а тому розстрочення виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором та судового збору в загальному розмірі 19409,35 грн. у межах року, не є надмірною затримкою та не порушуватиме "справедливий баланс" між сторонами.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 та розстрочити виконання рішення суду шляхом погашення заборгованості у загальному розмірі 19 409,35 грн., рівними платежами, зі сплатою 1 764,49 грн. щомісячно до 24 листопада 2026 року.

Керуючись ст.ст.258-261, 435 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.

Розстрочити виконання судового рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2025 року у цивільній справі № 483/1904/25 за позовом ТОВ "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 19 409,35 грн., з яких: 18 179,98 грн заборгованість за кредитним договором №1631463 від 15 липня 2024 року, та 1229,37 грн судового збору, шляхом погашення заборгованості у розмірі 19 409,35 грн. рівними частинами протягом 11 місяців, зі сплатою 1 764,49 грн. щомісячно до 24 листопада 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прголошення.

Суддя І. А. Квєтка