ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Березовенко Р.В.,

суддів Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою третьої особи, яка заявляє самостійні вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 поданою представником - ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 17 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод шляхом виселення та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс», третя особа - ОСОБА_5 , про визнання права користування житловим приміщенням й зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича, третя особа - ОСОБА_4 , про скасування правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод шляхом виселення.

08 грудня 2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ТОВ «Схід Фінанс», третя особа - ОСОБА_5 , про визнання права користування житловим приміщенням.

29 грудня 2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про скасування правовстановлюючих документів.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року вказані зустрічні позовні заяви прийнято до спільного розгляду із позовом ОСОБА_3 про усунення перешкод шляхом виселення та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року під головуванням судді Батрин О.В. справи за позовами:

ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ТОВ «Аверс Моторс», третя особа: ОСОБА_7 про визнання визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна, скасування реєстраційної дії та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та скасування запису про право власності;

ОСОБА_5 до ТОВ «Схід Фінанс», ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_8 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування реєстраційної дії;

ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння;

ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухомість та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, скасування запису про право власності;

ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання рішення протиправним та його скасування, об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний унікальним номер №757/60602/21.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року під головуванням судді Литвинової І.В. об`єднано цивільну справу ЄУН №757/8944/24-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Схід Фінанс», ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М., третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину в одне провадження із цивільною справою ЄУН №757/60602/21-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння та за позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання рішення протиправним та його скасування, яка перебуває у провадження судді Бусик О.Л., присвоївши єдиний спільний номер справи ЄУН №757/60602/21-ц.

02 січня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання недійсним акту про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію.

Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 про визнання недійсним акту про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію - повернуто заявнику.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року про повернення позову ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року про повернення позову ОСОБА_1 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Питання про прийняття до провадження судом першої інстанції не було вирішено.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29 липня 2024 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 29 липня 2024 року задоволено. Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 29 липня 2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод шляхом виселення та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ТОВ «Схід Фінанс», третя особа - ОСОБА_5 , про визнання права користування житловим приміщенням й зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ДП «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина А.А., третя особа - ОСОБА_4 , про скасування правовстановлюючих документів;

за позовами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ТОВ «Аверс Моторс», третя особа: ОСОБА_7 про визнання недійсним правочину та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним;

за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Схід Фінанс», ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_8 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування реєстраційної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М.;

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння;

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування квартири;

за позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання рішення протиправним та скасування

за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Схід Фінанс», ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М., третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину.

Залучено ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у справі.

Зобов`язано представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 протягом 5 днів надати суду оригінал позовної заяви з додатками та надіслати її учасникам судового процесу.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами - ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним акту про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 17 червня 2025 року позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами - ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним акту про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Лемець Володимир Володимирович 01 липня 2025 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просив скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 17 червня 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт зазначає, що позовна заява ОСОБА_1 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору була подана 02 січня 2024 року до суду особисто.

В подальшому незаконну ухвалу суду першої інстанції, якою позовну заяву повернуто заявнику, скасовано та направлено для продовження розгляду.

Незважаючи на незаконне повернення судом першої інстанції оригіналу позовної заяви від 02 січня 2024 року і додатних до неї документів заявнику, ОСОБА_1 вказаних документів не отримував т.як з 19 березня 2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі.

Оскільки позовну заяву від 02 січня 2024 року підписано особисто ОСОБА_1 його представник не має права виготовляти такий документ від свого імені та підписувати його.

Для забезпечення можливості виконати вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху апелянт просив суд зупинити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, однак суд відмовив у задоволенні цього клопотання чим позбавив його можливості усунути недоліки у цій частині.

Додатково зазначив, що інші документи на усунення недоліків позовної заяви долучив до заяви від 02 червня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою третьої особи, яка заявляє самостійні вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 поданою представником - ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 17 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод шляхом виселення та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс», третя особа - ОСОБА_5 , про визнання права користування житловим приміщенням й зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича, третя особа - ОСОБА_4 , про скасування правовстановлюючих документів, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

12 вересня 2025 року представник ОСОБА_3 - адвокат Кучеров Ігор Анатолійович подав відзив, у якому заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду постановленою на місці у судовому засіданні 23 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Відповідно пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

ЄСПЛ зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, заява № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі №6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Колегія суддів встановивши, що цивільна справа (спір) перебуває на розгляді у суді першої інстанції і не розглянута по суті, а на перегляді апеляційного суду перебуває виокремлене провадження щодо вчинення окремої процесуальної дії, апеляційний суд не наділений повноваженнями зупинення провадження у цивільній справі. Крім того, перебування ОСОБА_1 у Збройних Силах України не перешкоджає суду апеляційної інстанції надати правову оцінку доводам апелянта по суті оскаржуваного процесуального судового рішення, тому колегія суддів не встановила підстав для зупинення провадження щодо виокремлених матеріалів справи на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України на стадії апеляційного розгляду справи.

У судовому засіданні представник Міністерства юстиції України - Соловей Олександр Васильович при розгляді апеляційної скарги поклався на розсуд суду.

У судове засідання апелянт ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву за змістом якої перебуває на військовій службі та не може прибути у судове засідання.

18 грудня 2025 року адвокат Майоров В.О., діючи в інтересах ОСОБА_4 , подав клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитися з матеріалами справи для підготовки позиції по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору (питання) у відповідному судовому засіданні без участі особи, яка не з`явилась (статті 240 ЦПК України).

Також ЄСПЛ виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (рішення у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення від 2 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України», заява № 16652/04).

Колегія суддів враховує, що розумні строки судового розгляду є невід`ємним елементом права на справедливий суд, а невиправдано тривалий розгляд справи, без достатніх на те підстав, призводить до перебування сторін у стан правової невизначеності.

Встановлено, що ухвалу про відкриття апеляційного провадження, у якій встановлено 10-денний строк для подання відзиву з дня її отримання, ОСОБА_4 отримав 12 вересня 2025 року (а.с. 153 виділеного провадження).

Однак, будучи обізнаним про наявність апеляційної скарги та строку реалізації процесуальних прав, у т.ч. на подання відзиву, клопотань про продовження процесуального строку на подання відзиву не подавав, інших процесуальних дій протягом 3 місяців з дня відкриття провадження ОСОБА_4 особисто або через представника в розумні строки не вчинив.

Виходячи з наведеного, колегія суддів у межах своїх повноважень дійшла висновку про визнання неповажними причин неявки ОСОБА_4 та його представника у судове засідання, а неявку такою, що не перешкоджає розгляду справи по суті, з огляду на належне повідомлення про судове засідання учасників справи, з урахуванням категорії справи, строку її розгляду, ухвалила проводити розгляд справи по суті за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

У судове засідання інші учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань щодо неможливості розгляду справи без їх участі не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку учасника справи, який прибув у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала означеним вище вимогам не відповідає, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 місцевий суд виходив з того, що він вимоги ухвали Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2025 року не виконав.

Колегія суддів не може повною мірою погодитися з таким висновком суду першої інстанції з нижченаведених підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша-третя статті 12 ЦПК України).

За правилами ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

Згідно з ч. ч. 11-13 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно з положеннями ст. ст. 185-187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до ч. ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1 ст. 185 ЦПК України).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановлено, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод шляхом виселення та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ТОВ «Схід Фінанс», третя особа - ОСОБА_5 , про визнання права користування житловим приміщенням й зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ДП «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина А.А., третя особа - ОСОБА_4 , про скасування правовстановлюючих документів;

за позовами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ТОВ «Аверс Моторс», третя особа: ОСОБА_7 про визнання недійсним правочину та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним;

за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Схід Фінанс», ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_8 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування реєстраційної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М.;

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння;

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування квартири;

за позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання рішення протиправним та скасування

за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Схід Фінанс», ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М., третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину.

Залучено ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у справі.

Зобов`язано представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 протягом 5 днів надати суду оригінал позовної заяви з додатками та надіслати її учасникам судового процесу.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано 5-денний строк на їх усунення, оскільки:

в матеріалах справи наявна копія позовної заяви з підписом ОСОБА_1 , а не оригінал;

ОСОБА_1 подавалась до суду квитанція про сплату судового збору, проте, квитанція була повернута судом разом з оригіналом позовної заяви позивачу, отже, в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позивачем не додано до позовної документ, що підтверджує сплату судового збору в загальному розмірі 4 844, 80 грн (1211,20 грн х4 );

позивачем в обґрунтування позову було надано копію договору оренди від 18 грудня 2023 року, копії паспорту та картки платника податку, що були повернуті судом позивачу, тому до позовної заяви не додано її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Таким чином, позивачу необхідно подати до суду оригінал позовної заяви з додатками до неї та квитанцією про сплату судового збору, копії позовної заяви з додатками направити всім учасникам справи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви місцевий суд послався на те, що зазначені в ухвалі недоліки позивачем не усунуто. Зазначив, що позивач ОСОБА_1 отримав копію ухвали про повернення позову від 20 лютого 2024 року та оригінал позовної заяви з додатками 09 березня 2024 року, що підтверджується підписом на зворотньому повідомленні. Позивачем за даним позовом та його представником також не виконана вимога ухвали від 29 травня 2025 року про направлення копії позовної заяви з додатками всім учасникам справи, що унеможливлює подальший розгляд позовної заяви ОСОБА_1 .

Натомість, районний суд залишив поза увагою, що 02 січня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду оригінальний примірник позовної заяви, підписану власноручно. Та обставина, що на виконання ч. 6 ст. 185 ЦПК України суд залишив копію позовної заяви коли повернув її ухвалою від 20 лютого 2024 року, не свідчить про недотримання апелянтом вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України та, що первісно позовна заява була подана не в оригінальному примірнику.

Також, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України обов`язок додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів виникає у позивача у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивача. Однак, у цій справі 02 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 з додатками подав у паперовому вигляді, а тому безпідставним є покладення на нього обов`язку направити копії позовної заяви з додатками іншим учасникам справи.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, №26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A №253-В).

Таким чином, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права, оскільки висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду є таким, що не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах процесуального закону.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. в), ч. 4 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Водночас розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 11 травня 2023 року у справі №910/4631/22.

Ураховуючи, що Київський апеляційний суд ухвалив постанову за наслідками розгляду процесуальних питань, які виникли під час розгляду справи у суді першої інстанції, а не рішення по суті позовних вимог, він не є тим судом, який уповноважений здійснювати розподіл судових витрат на даному етапі.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 379, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_1 подану представником - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 17 червня 2025 року - скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25 грудня 2025 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова