Провадження № 2-з/202/42/2025
УХВАЛА

Іменем України

14 травня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро заяву представника АТ «А-Банк» Омельченка Є.В. про забезпечення позову по цивільній справі 202/19788/23 за зустрічною позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа № 202/19788/23 за позовною заявою ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про застосування реституції за договором фінансового лізингу шляхом стягнення грошових коштів та повернення сторін до первісного стану.

13 травня 2025 року до суду надійшов зустрічний позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення збитків

Разом із зустрічною позовною заявою представник АТ «А-Банк» Омельченко Є.В. подав заяву про забезпечення позову, в якій останній просить забезпечити зустрічний позов Банку за справою №202/19788/23, зобов`язавши відповідача ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 643 870 гривень, та встановити строк надання зазначеного забезпечення десять календарних днів з дня винесення ухвали про забезпечення зустрічного позову.

Заяву мотивує тим, що АТ «А-Банк» подано до суду зустрічний позов про стягнення збитків в сумі 643870,00 гривень, що еквівалентно вартості TOYOTA RAV4 2015 р.в., який підлягав поверненню банку. Без покладення на відповідача обов`язку внести суму вартості авто на депозитне зберігання, банк втратить можливість компенсації збитків, тобто існує реальна загроза невиконання рішення суду. При цьому, внесення такої суми на депозит є адекватним заходом: вона повністю охоплює предмет зустрічного позову банку і не перевищує його, що гарантує повне відшкодування вимоги.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши дану заяву, суд доходить наступних висновків.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За вимогами пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (п.1, п.10).

Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення зустрічного позову, представник АТ «А-Банк» фактично просить застосувати заходи зустрічного забезпечення й посилається на положення ч. 4 ст. 154 ЦПК України.

Однак, забезпечення зустрічного позову, не є тотожнім зустрічному забезпеченню, порядок та умови застосування якого визначено ст. 154 ЦПК України.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Положення ч. 5 ст. 154 ЦПК України визначають вимоги до зустрічного забезпечення, відповідно до яких заходи зустрічного забезпечення мають бути співмірними із заходами забезпечення позову застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи.

Для зустрічного забезпечення позову мають бути у сукупності такі умови: має місце забезпечення позову; мають місце обставини, які дозволяють зробити припущення про можливі збитки іншої особи у зв`язку із застосованими заходами забезпечення позову; розмір збитків має бути співмірним із заходами забезпечення позову. При цьому, на переконання суду, можливі збитки мають бути конкретизовані, тобто заявник зустрічного забезпечення має пояснити, з чим можуть пов`язуватися можливі збитки, а також обґрунтувати їхній можливий розмір.

Основною метою зустрічного забезпечення є відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути викликані забезпеченням позову.

Водночас, судом встановлено, що у справі № 202/19788/23, не застосовувались жодні заходи забезпечення позову, що саме по собі унеможливлює застосування зустрічного забезпечення.

Таким чином, розглянувши заяву АТ «А-Банк» та дослідивши доводи, якими вона мотивується, судом встановлено, що представник АТ «А-Банк» фактично просить застосувати заходи зустрічного забезпечення. Разом з тим, підстави для їх застосування відсутні, оскільки відсутні застосовані заходи забезпечення позову.

Судом також не встановлено підстав для застосування таких заходів забезпечення позову, як просить представник АТ «А-Банк», оскільки заявником не доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів, за захистом яких звернувся АТ «А-Банк».

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що вимоги заяви представника АТ «А-Банк» є необґрунтованими, та заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника АТ «А-Банк» Омельченка Є.В. про забезпечення позову по цивільній справі 202/19788/23 за зустрічною позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення збитків відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Мачуський