Провадження №2-с/204/74/25
УХВАЛА

іменем України

29 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Книш А.В., розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2025 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу № 204/13212/25. Заяву обґрунтовує тим, що він не власник квартири, а власник не надав йому своєї згоди на оплату житлово-комунальних послуг.

Розглянувши заяву про скасування судового наказу, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування судового наказу, виходячи з наступного.

16 грудня 2025 року Чечелівським районним судом міста Дніпра видано судовий наказ по справі № 204/13212/25 (номер провадження 2-н/204/985/25), яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, , заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.01.2023 по 31.10.2025 у розмірі 8526 (вісім тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень 08 копійок та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 242,24 грн.

Згідно ч. 3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні.

Враховуючи, що боржник посилається на обставини, що свідчать про необґрунтованість вимог стягувача, а докази, на які боржник посилається, мають суттєве значення для правильного вирішення справи, заява підлягає задоволенню, а виданий судовий наказ скасуванню.

Вирішуючи вимоги про стягнення з Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради суми сплаченого судового збору за подання заяви про скасування судового наказу судом враховується наступне.

При подачі заяви про скасування судового наказу, боржник у відповідності до пункту 1 частини 5 статті 170 ЦПК України зобов`язаний додати до заяви документ, що підтверджує сплату ним судового збору.

Частиною 2 статті 164 ЦПК України регулюється, що в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається, так як при пред`явленні стягувачем позову, ця сума зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Одночасно питання з повернення боржнику судового збору, внесеного ним за подачу заяви про скасування судового наказу, у випадку пред`явлення чи не пред`явлення стягувачем відповідного позову, цією нормою процесуального права окремо не вирішено.

Відтак, вимоги, що пов`язуються з розподілом судових витрат, понесених боржником у випадку задоволення його заяви про скасування судового наказу, вирішується у відповідності до статей 133, 141 ЦПК України. Зазначені норми процесуального права мають загальний характер, і тому підлягають застосуванню в порядку цивільного судочинства, яке здійснюється за правилами передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного, позовного (загального або спрощеного), та окремого провадження (частина 2 статті 19 ЦПК України), у випадку відсутності особливостей розподілу витрат, що визначаються окремо у цих провадженнях, та у разі прийняття остаточного рішення у справі.

За змістом частини 1 статті 141 ЦПК України вбачається, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до положень статті 42 ЦПК України та частини 9 статті 10 ЦПК України, сторонами, які понесли судові витрати, у справах наказного провадження є боржник та заявник.

При цьому витрати, які поніс заявник за подачу заяви про видачу судового наказу врегульовано спеціальною нормою процесуального права, а витрати, які поніс боржник при подачі заяви про скасування судового наказу, спеціальними нормами не врегульовано, а отже до цих витрат, можуть бути застосовані загальні норми процесуального права, якою є стаття 141 ЦПК України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 за подання заяви про скасування судового наказу сплачено судовий збір, ставка якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI становить 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151,40 (3028*0,05) грн, враховуючи, що судовий наказ підлягає скасуванню, суму сплаченого судового збору необхідно стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 171 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Судовий наказ Чечелівського районного суду міста Дніпра від 16 грудня 2025 року у справі №204/13212/25 (номер провадження 2-н/204/985/25) за заявою Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком скасувати.

Роз`яснити сторонам, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 151 (сто п`ятдесят одна) гривня 40 (сорок) копійок.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя