ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/123/25 Номер провадження 22-ц/814/2839/25Головуючий у 1-й інстанції Чуб К.В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит», звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №3896 від 22.01.2024 у розмірі 50625,00 грн, та понесені судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що 22.01.2024 між ТОВ КЛТ Кредит та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3896, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 5000,00 грн строком на 365 днів, шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану АТ "КБ "ПриватБанк", зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% за кожен день користування.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 50625,00 грн, з яких 5000,00 грн заборгованість за кредитом, 45625,00 грн заборгованість за нарахованими процентами, та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Рішенням Диканського районного суд Полтавської області позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КЛТ Кредит заборгованість за кредитним договором №3896 від 22.01.2024 у розмірі 50625,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КЛТ Кредит судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн, а всього в сумі 4422,40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в матеріалах справи містять достатньо доказів, які дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем ОСОБА_1 отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитному договорі і він користувався кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущено порушення їх зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що визнає основну суму кредиту (тіло кредиту) в розмірі 5000,00 грн, та заперечує проти стягнення з нього заборгованість по нарахованим відсоткам у розмірі 45625,00 грн.

Вказує на те що, суд першої інстанції не надав належної оцінки розрахованим позивачем відсотків, оскільки вони не відповідають вимогам Закону України «Про споживче кредитування».

Зазначає, що нарахування процентів у розмірі 24000,00 грн відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування».

Просив суд, рішення суду першої інстанції змінити, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №3896 від 22.01.2024 5000 - заборгованість за кредитом; 24000 заборгованість по нарахованим відсоткам, в загальному розмірі 29000,00 грн. Рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 - залишити без змін. Здійснити перерозподіл судових витрат.

30.06.2025 на адресу Полтавського апеляційного суду надійшов відзив, у якому Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» прохає залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 квітня 2025 року 2025 року по справі № 529/123/25 - без змін.

Вказують на те, що підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким Позичальник ознайомилася перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредит.

Звертають увагу на те, що будь-які зміни умов Договору № 3896 від 22.01.2024 року не вносилися.

Крім того, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-IX, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору.

Підкреслюють, що денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту).

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Пунктами 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що 22.01.2024 між ТОВ "КЛТ Кредит" та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 3896.

Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 440393 направлявся відповідачу на його мобільний номер, який зазначений у кредитному договорі.

Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Кредитний договір був підписаний шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 440393 в особистому кабінеті на веб сайті в мережі інтернет https.//kltcredit.com.ua.

На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає 5000,00 грн. Мета кредиту споживчі цілі.

Процентна ставка за користування кредитом становить 2,5 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,50%) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою (п. 1.3 договору).

Відповідно до пункту 1.4 строк надання кредиту становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатків №1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів.

Невід`ємною частиною цього договору є правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «КЛТ Кредит», які розміщені на сайті товариства (п. 1.6 договору).

Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється товариством через платіжний сервіс Fondy або іншим способом (п. 1.8 договору).

Для мінімізації зальних витрат позичальника за кредитним договором, товариство рекомендувало позичальнику здійснити повне погашення нарахованих процентів та кредиту відповідно до розрахунку:

дата видачі кредиту 22.01.2024; дата платежу процентів першого періоду 11.02.2024; сума кредиту 5000,00 грн; нараховані проценти за користування кредитом - 2500 грн; разом до сплати 7500,00 грн (п. 1.5 договору).

Згідно з п. 2.1.1 договору Товариство має право вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором.

Позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та повернути кредит (п. 2.4.1 договору).

Даний договір укладено в інформаційно-телекомунікаційній системі на сайті товариства відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п. 6.1 договору).

Кредитний договір підписаний 22 січня 2024 року електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором та цього ж дня кредитні кошти у сумі 5000 грн перераховано на карту позичальника, що підтверджується витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://kltcredit.com.ua/. Одноразовий ідентифікатор 440393 відправлено на номер телефону НОМЕР_2 (а.с.24).

ТОВ «КЛТ Кредит» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку.

Згідно із повідомлення АТ КБ «Приватбанк» від 27.03.2025 року у відповідача в банку емітовано карту № НОМЕР_3 (а.с.64).

Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитними коштами згідно графіку платежів, за відповідачем утворилася заборгованість в розмірі 50625,00 за період з 22.01.2024 року по 21.01.2025 року.

Задовольняючи позов, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки наявність суми заборгованості підтверджена належними доказами.

Апелянт наголошує, що відсотки визначені в договорі суперечать положенню Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З умов договору убачається, що сума кредиту складає 5000,00 грн, тип кредиту кредит, строк кредиту (строк дії договору) 365 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів.

Нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою 2,5% в день.

Як встановлено судом, відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, у зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, що свідчить про невиконання взятих на себе відповідачем зобов`язань.

Разом з тим, дійшовши правильного висновку щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення відсотків у повному обсязі, тобто без врахування положень ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування".

Визначаючи розмір заборгованості за процентами, колегія суддів ураховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно із частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

В свою чергу, частини перша, друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставка визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

Частини перша та п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції станом на час укладення договору) вказує, що у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема: 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та слати процентів; 9) орієнтовна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Частиною 2 ст. 627 ЦК України також передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Встановивши наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення відсотків у повному обсязі, тобто без врахування положень ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування".

Позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та простроченими до оплати відсотками за користування кредитом, за період з 22.01.2024 по 21.01.2025, в сумі 50625,00 грн, з яких 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 45625,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,50% річних). Строк надання кредиту відповідно до п. 1.4. Кредитного договору становить 365 днів.

Відповідно до п. 1.4. періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 20 днів, що відображено в Додатку №1 до Кредитного договору.

Відповідно до п.п. 2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.4. Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування.

Згідно п. 4.2 Кредитного договору, нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у пункту 1.1. Кредитного договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 8 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Згідно розрахунку заборгованість відповідача за Кредитним договором по нарахованим та несплаченим процентам, станом на 04.02.2025 становить 45625,00 грн, за період з 22.01.2024 по 21.01.2025, що нараховані відповідно до п. 1.3. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,50% річних) та Графіку платежів, в межах строку кредитування.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом №3498-IX від 22.11.2023.

Закон України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.

Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Колегія суддів враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Оскільки Закон України № 3498-ІХ набув чинності 24.12.2023 та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки, в період часу з 24.12.2023 до 22.04.2024 максимальний розмір денної процентної ставки 2,5 %, в період часу з 22.04.2024 до 20.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки 1,5 %, а з 20.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки 1 %.

Вказане свідчить про те, що у випадку продовження дії кредитних договорів після набрання чинності Законом України № 3498-ІХ, умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту.

Тому небгрунтованими є доводи відзиву щодо необхідності застосування визначеної у договорі споживчого кредитування денної процентної ставки у розмірі 2,5 % за весь період нарахування заборгованості.

З матеріалів справи встановлено, що кредитний договір № 3896 укладено 22.01.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», проте суд першої інстанції помилково взяв до розрахунку ставку 2,5 % до всього періоду, що призвело до не правильного нарахування відсотків.

Враховуючи викладене, з 22.01.2024 по 21.04.2024 застосовується передбачена договором процентна ставка 2,5 %, з 22.04.2024 по 19.08.2024 застосовується процентна ставка 1,50 %, а з 20.08.2024 по 21.01.2025 (дата повернення кредиту) 1%.

Апеляційний суд частково погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором № 3896 від 22.01.2024, а саме з нарахованими відсотками в сумі 11250,00 грн (5000,00 х 2,5% х 90 днів) за період з 22.01.2024 по 21.04.2024.

Керуючись вимогами Закону, колегія суддів, провівши власний розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом ОСОБА_1 , зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує та не заперечується відповідачем, що він отримав кредитні кошти 22.01.2024 року у розмірі 5 000,00 грн.

Згідно вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» денна ставка відсотків має бути не більше 2,5 %, відтак, за період з 22.01.2024 року по 22.04.2024 року розмір процентів, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 складає 11250 грн ( 5000,00 х 2,5% х 90 днів).

Починаючи з 22.04.2024 року - денна ставка має становити не більше 1,5%.

За період з 22.04.2024 року по 20.08.2024 року розмір процентів становить 9000,00 грн (5000,00 грн х 1,5% х 120 днів).

За період з 20.08.2024 року по 21.01.2025 року розмір процентів становить 7750,00 грн (5000,00 грн х 1% х 155 днів)

Всього заборгованість за відсотками складає 28000,00 грн.

Отже, загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором перед ТОВ «КЛТ Кредит» складає 33000,00 грн, з яких 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 28000,00 грн заборгованість за відсотками за період з 22.01.2024 по 21.01.2025.

Враховуючи викладене судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні в частині розміру стягнутих відсотків.

За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в частині тіла кредиту, проте дійшов помилкового висновку про задоволення вимог у повному обсязі в частині стягнення заборгованості за відсотками, у зв`язку з чим рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 квітня 2025 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині стягнення відсотків шляхом зменшення розміру стягнутих відсотків до 28000,00 грн, тому підлягає зменшенню загальна сума заборгованості за кредитним договором, стягнута з ОСОБА_1 , з 50625,00 грн до 33000,00 грн (5000,00 грн тіло кредиту + 28000,00 заборгованість за нарахованими відсотками).

В іншій частині судове рішення не переглядалось.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України).

За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, за подачу апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 3633,60 грн.

Ураховуючи те, що позов задоволено на 65,18 % з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1578,65 грн.

У задоволенні позовних вимог відмовлено на 34,82%, таким чином з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1265,00 грн.

Із огляду на викладене, пропорційно задоволеним вимогам позову, шляхом взаємозаліку, з відповідача на користь позивач підлягає стягненню судовий збір у розмірі 313,65 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 141 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 квітня 2025 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» заборгованість за кредитним договором №3896 від 22.01.2024 у розмірі 33000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» (юридична адреса: площа Солом`янська буд. 2, прим. 04, м. Київ, 03035, ЄДРПОУ 40076206) судовий збір у розмірі 313,65 грн.

Рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, постанова може бути оскаржена протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 грудня 2025 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль