Справа № 167/1421/25
Номер провадження 2/167/872/25
У Х В А Л А

22 грудня 2025 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Требик В.Б., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (дала ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за: 1) договором про надання коштів у кредит від 13 лютого 2025 року № 73172775 в розмірі 17696,25 грн., який укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем; 2) кредитним договором від 14 лютого 2025 року № 5316052 в розмірі 11929,60 грн., який укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем; 3) кредитним договором від 14 лютого

2025 року № 8765914 в розмірі 27000 грн., який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Із змісту позовної заяви слідує, що 13 лютого 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 73172775, а 27 березня 2025 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Далі, 14 лютого 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5316052, а 25 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір факторингу № 25092025, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

14 лютого 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8765914, а 17 жовтня 2025 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ»

і ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 17102025, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Тобто, в межах зазначеного позову об`єднано три позовні вимоги, які ґрунтуються на різних договорах, а саме: 1) договорі про надання коштів у кредит від 13 лютого

2025 року № 73172775 і договорі факторингу від 27 березня 2025 року № 27/03/25;

2) кредитному договорі від 14 лютого 2025 року № 5316052 і договорі факторингу

від 25 вересня 2025 року № 25092025; 3) кредитному договорі від 14 лютого 2025 року

№ 8765914 і договорі факторингу від 17 жовтня 2025 року № 17102025.

Отже, при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору окремо та фактично підлягають вирішенню три окремі спори між тими ж сторонами.

Заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, а також одна з позовних вимог не є основною, а інша похідною від неї.

Згідно із п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Отже, оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є кредитні договори, кожен із яких, незважаючи на однаковий суб`єктний склад та правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами, тому спільний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 188 ЦПК, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог докази, на які посилається в позовній заяві позивач, є окремими за вказаними договорами.

Отже, позовна заява ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК підлягає поверненню.

Водночас слід роз`яснити позивачу про можливість звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості з окремими позовами по кожному договору окремо.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК, суд,-

у х в а л и в :

Повернути позивачу позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Суддя: В.Б. Требик