Справа № 563/241/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Корець заяву представника відповідача, Блащук Т.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, ДП "Центр державного земельного кадастру" в особі Регіональної філії, Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Землемір", про скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

09 грудня 2025 року адвокат Блащук Т.В., в інтересах відповідача у справі, ОСОБА_2 , звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в сумі 19 000 грн. та проведення повторної судової експертизи № 2256-Е в сумі 21 204 грн., оскільки питання щодо судових витрат не було вирішене судом під час ухвалення судового рішення.

Адвокат Блащук Т.В. до суду подала письмову заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі без участі сторони відповідача.

Сторона позивача, а також інші учасники справи в судове засідання не прибули, будь яких заяв чи клопотань до суду подано не було.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до таких висновків.

Рішенням суду від 05.12.2025 року ОСОБА_1 в повному обсязі було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

09 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» представниця відповідача звернулась до суду з заявою про винесення додаткового рішення та стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних зпроведенням повторної судової експертизи у справі.

Одночасно з поданою до суду заявою, на підтвердження понесених витрат, представницею відповідача, долучено такі документи: Договір про надання правової допомоги б/н від 12.09.2024 року; Акти приймання-передачі наданої правової допомоги до договору б/н від 12.09.2024 року № 1, № 2, № 3, № 4 від 10 та 24 жовтня 2024 року, від 06 та 18 листопада 2024 року; Квитанцію про оплату проведення повторної судової експертизи № 2256Е.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Положеннями ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному ч. 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу.

Тобто, для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У Постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У Постанові від 31 липня 2024 року у справі № 916/2929/22 Верховний Суд наголосив на різниці між заявою про стягнення судових витрат та заявою про намір подати докази понесення судових витрат, про яку йдеться у ч. 8 ст. 129 ГПК України (аналогічна норма міститься у ч. 8 ст. 141 ЦПК України). У вказаній нормі йдеться не про заяву про стягнення витрат, а саме про те, що розмір цих витрат встановлюється на підставі доказів, поданих або до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Тому, ключовим є те, коли саме особа, яка має намір стягнути судові витрати, подала до суду докази та які дії для цього вчинила.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 21 липня 2025 року у справі № 909/399/24 (провадження № 12-37гс25) вказала:

"- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень ст. 124, 129 ГПК України кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови КГС ВС від 27 січня2022 року у справі № 921/221/21 та від 31 травня 2022 року у справі № 917/304/21);

- потрібно розрізняти наслідки несвоєчасного подання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат (постанова Першої судової палати КЦС ВС від 29 червня 2022 року у справі №161/5317/18)".

Таким чином, наведені процесуальні норми вказують на те, що при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:

- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

З урахуванням принципу правової визначеності заявою про розподіл витрат на правову допомогу в розумінні ч. 8 ст. 141 та ч. 1 ст. 246 ЦПК України - є усне чи письмове клопотання сторони до закінчення судових дебатів у справі про розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу з доказами на їх підтвердження або із заявою про намір подати докази на підтвердження цих витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Не заявлення до моменту ухвалення судового рішення про необхідність розподілу витрат на правничу допомогу та про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу таких судових витрат.

Так, докази на підтвердження понесених відповідачем витрат (на правову допомогу та проведення судової експертизи) були подані його представницею протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, разом із заявою про їх відшкодування. При цьому, стороною відповідача не зазначався попередній (орієнтовний) розрахунок суми очікуваних судових витрат та в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що до закінчення судових дебатів у справі стороною відповідача було зроблено усну чи письмову заяву про розподіл таких витрат. Сторона відповідача не порушувала питання розподілу понесених судових витрат, не подавала доказів на їх підтвердження і не заявляла про намір подання таких протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов переконання, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат необхідно відмовити.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 133,141, 246, 258, 259, 263-268, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, ДП "Центр державного земельного кадастру" в особі Регіональної філії, Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Землемір", про скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних зпроведенням повторної судової експертизи у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя