Справа № 953/8373/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року

Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючої судді Вітюка Р.В. розглянув заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Київським районним судом м. Харкова 14.08.2025

ВСТАНОВИВ:

Боржник звернувся до Київського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ від 14.08.2025, поновити строк на оскарження, повернути кошти за вказаним наказом шляхом повороту виконання, а витрати стягнути із заявника та видати виконавчий лист.

Заява мотивована тим, що жодної заборгованості у заявника не має. Указує, що про наказ дізнався тільки "сьогодні" (заяву подано 22.12.2025).

Суд перевірив матеріали справи та вважає, що заява про скасування судового наказу підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладених у ст. 170 ЦПК України.

Згідно із ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Суд встановив, що 14.08.2025 Київським районним судом м. Харкова у справі №953/8373/25, н/п 2-н/953/2222/25 видав судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з 01.08.2023 до 31.07.2025 у розмірі 859,06 грн та судові витрати у розмірі 302,80 грн.

Копію вказаного судового наказу разом з примірником заяви з доданими до неї документами було направлено боржнику, однак конверт із поштовим відправленням повернуто до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою", що згідно зі ст. 272 ЦПК України не вважається належним повідомленням сторони.

Заявник вказує, що про вказаний наказ довідався у день коли подав заяву (вказує "сьогодні").

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає, що визначений законодавством строк для подачі заяви про скасування судового наказу боржником пропущено з поважних причин (у матеріалах справи відсутні докази вручення наказу боржнику), тому його слід поновити.

Оскільки боржник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими, тобто існує спір про право, то відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

При цьому, заявники, які звернулися до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлені права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Щодо вимоги боржника стосовно повернення грошових коштів за вказаним наказом у порядку повороту виконання судового наказу суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст.444 цього Кодексу.

Згідно вимог частини 5 та частини 6 ст.444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 вказав, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала. Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Аналіз ч. 6 ст. 444 ЦПК України та висновок Конституційного суду України вказує, що поворот виконання судового рішення (зокрема, наказу) можливий за умови, що позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення грошові кошти. Для цього заявник має надати відповідні докази (списання з рахунку, виконання у процесі виконавчого провадження тощо).

Водночас боржник не надав до своєї заяви жодного доказу на підтвердження, що з його рахунку установою банку чи іншою особою було списано грошові кошти в порядку виконання наказу Київського районного суду м. Харкова 14.08.2025 у справі №953/8373/25, н/п 2-н/953/2222/25 та взагалі доказів примусового виконання наказу, матеріали справи таких відомостей також не містять, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні заяви боржника в цій частині.

Щодо вимоги про стягнення "витрат" суд зазначає таке.

По-перше, заявник не вказує про які саме витрати він зазначає (судовий збір за подання заяви чи інші витрати), а тому суд не може самостійно визначити такі витрати заміссть заявника.

По-друге, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 152,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч. 2 ст. 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником, зокрема за подання заяви про скасування судового наказу. Відповідна норма також відсутня у Законі України "Про судовий збір".

Судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України.

ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

У разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Отже, у стягненні "витрат" слід відмовити, з огляду на те, що відповідний порядок не передбачений нормами процесуального законодавства.

Керуючись ст. 2, 170, 171, 259 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу від 14.08.2025.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Київським районним судом м. Харкова 14.08.2025 задовольнити частково.

Судовий наказ від 14.08.2025, виданий Київським районним судом м. Харкова у справі №953/8373/25, н/п 2-н/953/2222/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з 01.08.2023 по 31.07.2025 у розмірі 859,06 грн, судовий збір у розмірі 302,80 грн скасувати.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Роз`яснити стягувачу його право на звернення з тією самою вимогою до суду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду в частині відмови у задоволенні вимог про поворот виконання судового наказу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Роман ВІТЮК