ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2025 року м. Кропивницький

справа № 384/108/25

провадження № 22-ц/4809/1752/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.

за участю секретаря судового засідання Соловйової І. О.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи Голованівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Голованівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2025 року та додаткове рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2025 року (суддя Галицький В. В.).

В С Т А Н О В И В:

Зміст заяви

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування вимоги вказав, що з 1996 року по 2017 рік заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (правопис прізвищ згідно заяви).

ІНФОРМАЦІЯ_3 від їх спільного проживання народився син ОСОБА_4 .

На час народження сина ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тому в свідоцтві про народження ОСОБА_4 , батьком був записаний « ОСОБА_7 ».

25.12.2002 року шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було розірвано.

У період спільного проживання з 1996 року по 2017 рік заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина та вели спільне господарство. ОСОБА_1 визнавав себе батьком ОСОБА_4 , проявляв батьківську турботу щодо нього, спільно з ОСОБА_5 утримував та виховував ОСОБА_10 , що підтверджується довідкою з погосподарської книги №7.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , виконуючи військовий обов`язок, загинув, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 1526.

Встановлення факту батьківства необхідне заявнику для того, щоб у свідоцтві про народження були вірно записані дані про батька, а також щоб у майбутньому мати можливість оформити пенсію по втраті годувальника.

Факт батьківства заявника відносно ОСОБА_4 підтверджується висновком експерта № 13-МГ молекулярно-генетичної експертизи по встановленню батьківства громадянина ОСОБА_1 у відношенні дитини - загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судове рішення

Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Голованівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, задоволено.

Встановлено факт батьківства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , стосовно померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , є рідним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Суд дійшов висновку, що встановлення факту батьківства ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_4 породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту батьківства з померлою особою, тому вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт батьківства ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_4 .

Додатковим рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2025р доповнено рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області, від 04 вересня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Голованівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства.

Голованівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , № 16 від 16.09.2000 року, складеного Добрянською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області, змінити в розділі «відомості про батька»: вказати прізвище, ім`я, по батькові батька - ОСОБА_1 , дату народження батька - ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянство - громадянин України, попередні відомості про батька виключити.

Апеляційна скарга

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Майнард Наталія Олександрівна, подала апеляційну скаргу, якою просить: скасувати рішення ухвалене 04 вересня 2025 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області у справі № 384/108/25, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви повністю; скасувати додаткове рішення ухвалене 22 вересня 2025 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області у справі № 384/108/25; стягнути із ОСОБА_1 фактично понесені судові витрати на користь ОСОБА_2 .

Вважає, що судом першої інстанції допущено грубі порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення є необґрунтованим, незаконним та ухваленим за неповним з`ясуванням фактичних обставин справи, неправильним застосуванням та тлумаченням закону.

В обґрунтування оскарження вказано наступне.

Факт батьківства може бути встановлено виключно через подання позовної заяви про визнання батьківства, і ніяк не через заяву в порядку окремого провадження, тим більше у разі смерті дитини батьківство відносно якої встановлюється.

Ще одним важливим фактом, на який судом першої інстанції не звернуто увагу, це зазначений у свідоцтві про народження в графі батько ОСОБА_11 , якого не залучено як учасника процесу до розгляду в даній справі, вказана батьком особа не була повідомлена про розгляд справи та не могла надати своїх пояснень.

Долучення до матеріалів справи копії нотаріально завіреної заяви від нібито ОСОБА_11 про дозвіл на позбавлення його батьківських прав датованої 2012 роком відносно ОСОБА_4 не може оцінюватися як належний доказ, оскільки стосувалось позбавлення батьківських прав і не містить посилання на оскаржувану справу.

Судом першої інстанції було ухвалене додаткове рішення датоване 22.09.2025 року за власною ініціативою, та на підставі вимог, які заявником ОСОБА_1 було подано у заяві від 17.06.2025 року, що фактично призвело до зміни предмету заяви, а судом прийнято без жодного обґрунтовування, а лише виходячи із очевидного розуміння неможливості виконання винесеного рішення зважаючи на те, що внесення змін до актового запису про народження особи, яка досягла повноліття і померла. Через відсутність правоздатності (ст. 25 ЦК) суб`єкта зміни - ОСОБА_4 та виключних законних підстав, передбачених для внесення змін до записів щодо померлих.

Не було надано належної оцінки матеріалам справи та належного повідомлення та виклику до суду для призначення законної експертизи згідно ухвали суду з попередженням експерта про кримінальну відповідальність.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно було оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України (на час розгляду), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає у рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Щодо ухвалення додаткового рішення, то зміни вносяться не безпосередньо до паперового свідоцтва про народження, а до відповідного актового запису про народження, який зберігається в органі Державної реєстрації актів цивільного стану (ДРАЦС).

Але, у випадку, коли особа, якій було видано свідоцтво, досягла повноліття (18 років) і померла, його батьки, опікуни чи піклувальники втрачають право подавати заяву від його імені, оскільки він був повнолітнім (21 рік), і їхні повноваження як законних представників повнолітньої дієздатної особи припиняються.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2025 року та додаткове рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2025 року.

Учасникам справи у строк до 29 жовтня 2025 року запропоновано подати до суду апеляційної інстанції в письмовій формі відзив на апеляційну скаргу разом з доказами надіслання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2025 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2025 року та додаткове рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2025 року призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 26 листопада 2025 року о 12 годині 00 хвилин.

Позиція сторін в суді

Представник заінтересованої особи Майнард Н.О. у суді апеляційної інстанції підтримала доводи оскарження, просить скасувати рішення ухвалене 04 вересня 2025 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області у справі № 384/108/25, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви повністю та скасувати додаткове рішення ухвалене 22 вересня 2025 року.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, заяв та клопотань до суду не надходило.

Неявка сторони, яка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду, ст. 372 ЦПК.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Факт батьківства ОСОБА_1 доводилися наступними документами: копією паспорту заявника (а.с. 4); копією паспорту ОСОБА_4 (а.с. 6); копією лікарського свідоцтва про смерть №1526 від 01.05.2022 року ОСОБА_4 (а.с.7); копією виписки з погосподарської книги з 1996 по 2023 роки №346 від 05.09.2023 року (а.с.8); копією висновку експерта № 13-МГ молекулярно-генетичної експертизи по встановленню батьківства громадянина ОСОБА_1 у відношенні дитини - загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 9, 10-13); копією перекладу свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_12 - НОМЕР_1 (а.с. 14, 15); копією довідки №147 від 05.02.2025 року виданої Добрянським cтаростинським округом виконавчого комітету Вільшанської селищної ради (а.с.16); повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 16 від 16.09.2000 року, № витягу 2 від 05.08.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; актом про факт проживання від 02.05.2025 року (а.с.47); перекладом заяви ОСОБА_11 завіреної нотаріально.

Відповідно до висновку експерта № 13-МГ молекулярно-генетичної експертизи по встановленню батьківства громадянина ОСОБА_1 у відношенні дитини - загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вірогідність того, що заявник дійсно є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999% (а.с.10-13).

Свідок ОСОБА_13 , що проживала по сусідству із сторонами, була листоношею, спільно утримували худобу, бачила, як жили в одній хаті заявник і і ОСОБА_2 , тримали господарство. Сторони приїхали у 1993 році. ОСОБА_4 був сином ОСОБА_1 , але не був записаний у свідоцтво про народження як батько. Під час спільного проживання сторін, у них народилось ще два сина.

Свідок ОСОБА_14 повідомив, що заявник та ОСОБА_2 проживали по сусідству однією сім`єю, виховували дітей, вели спільне господарство, були як чоловік та дружина. ОСОБА_10 є сином ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_15 , є кумом із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Познайомились у с. Добрянка на роботі. Ходив у гості до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свята, які жили як сім`я в одній хаті. ОСОБА_10 його хрещений. Знав, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 .

Норми права застосовані судом першої інстанції

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, застосовуються відповідні норми КпШС України. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №607/10982/16-ц, провадження № 61-14642св18.

Відповідно до ч.2 ст. 53 КпШС України, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Частиною третьою ст. 53 КпШС України визначено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Пунктами 2.13, 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З`ясувавши підстави звернення, висновок суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення вимог апеляційної скарги, за наступного.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Такі висновки висловлені Верховний Судом в постановах від 11 вересня 2024 року в справі № 335/4669/23 (провадження № 61-8050св24), від 17 червня 2024 року в справі № 753/21178/21 (провадження № 61-15630св23).

З наведеного можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості, ніж судовий захист, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Заява подана з метою встановлення батьківства щодо особи, яка народжена до введення в дію Сімейного Кодексу.

Відтак, суд першої інстанції при розгляді справи застосував відповідні норми КпШС України. Згідно до положень пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту батьківства, вказує, що є біологічним батьком сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_10 , бажає виправити невідповідність в офіційних документах, з метою оформлення пенсії по втраті годувальника.

Разом з тим, в юридично значимих документах батьком ОСОБА_16 народженого ІНФОРМАЦІЯ_3 записаний ОСОБА_11 .

Верховний Суд у своїх постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 та від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 виснував, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є, суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Колегія суддів акцентує увагу, що важливою є передумова звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства, а саме, попередньо таке звернення можливе, якщо запис про батька дитини у Книзі записів народжень здійснено за вказівкою матері. Постанова Верховного суду від 11 листопада 2021 року справа № 756/8241/20, провадження № 61-9789св21.

На час народження Ністера («Нистер» за свідоцтвом ) ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , його мати ОСОБА_17 (правопис згідно свідоцтва про народження (а.с.46) перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 , останній записаний батьком дитини у свідоцтві про народження (а.с.46).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, дата формування 5 серпня 2025р, вказано дані про народження дитини ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_11 та відомості про батька « ОСОБА_11 ». 28 листопада 2014р реєстратором Відділу державної реєстраційної служби Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області внесені зміни до актового запису цивільного стану від 28 листопада 2014р., складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області «Нистор» змінено на « ОСОБА_19 », відомості про батька « ОСОБА_20 » змінено на « ОСОБА_20 » відомості про матір « ОСОБА_21 » змінено на « ОСОБА_19 » без громадянства змінено на «громадянка України».

ОСОБА_6 26.04.2012р до «компетентних органів України» надана згода на позбавлення його батьківських прав стосовно дітей, у тому числі ОСОБА_18 (правопис прізвища згідно документу) з обґрунтуванням того, що він не є біологічним батьком дитини, надає згоду на позбавлення батьківських прав (а.с.92)

Однак дана обставина не сприяла настанню юридичних наслідків. В офіційних документах особа продовжує значиться батьком ОСОБА_16 .

Таким чином, суд першої інстанції не звернув уваги, що зазначення у свідоцтві про народження в графі батько ОСОБА_11 , впливає на права та інтереси даної особи, яка не залучена до розгляду справи на порядок розгляду справи та суб`єктний склад сторін.

Тобто на час вирішення заяви у справі № 384/108/25, батьком ОСОБА_18 є ОСОБА_11 , який має бути учасником справи, оскільки від розгляду даної справи настають юридичні наслідки для вказаної особи.

За обставинами даної справи батьківство може бути встановлено через подання позовної заяви, а не через заяву в порядку окремого провадження з залученням осіб на права та інтереси яких впливає розгляд справи.

Невідповідність способу захисту інтересів, не залучення стороною осіб, для яких судове рішення матиме безпосередні наслідки, призводить до визнання судового рішення таким, що не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК. Суд зобов`язаний забезпечити ефективний захист, передбачений законом (ст. 16 ЦК України), та залучити всіх зацікавлених осіб, щоб рішення було дійсним для всіх, на кого впливатиме. Це стосується, неправильного вибору засобу захисту або істотного порушення прав інших осіб, які не були залучені до процесу.

Додаткове рішення

Судом першої інстанції було ухвалене додаткове рішення датоване 22.09.2025 року за власною ініціативою, яким внесені зміни до актового запису про народження особи, яка досягла повноліття і померла.

Додаткове рішення втрачає свою силу при скасуванні основного судового рішення, оскільки воно є невіддільною частиною основного рішення і покликане лише доповнити його, а не змінювати суть.

Якщо основне рішення скасовано, то й усі пов`язані з ним допоміжні акти, як додаткове рішення, втрачають силу.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга адвоката Майнард Н.О., яка представляє інтереси ОСОБА_2 , підлягає задоволенню, а рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2025 року та додаткове рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2025 року скасуванню та ухваленню нового судового рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства - відмовити.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд ухвалює нове рішення, то наявні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2025 року та додаткове рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Голованівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 908,40 грн за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 17 грудня 2025року.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний