ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 грудня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/2312/23

Головуючий у першій інстанції Глушко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/6/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 жовтня 2007 року у розмірі 61 319,06 грн станом на 11 червня 2023 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 04 жовтня 2007 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н, чим підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Того ж дня відповідачем підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». На підставі договору банком відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який надалі збільшився до 50 000 грн, а ОСОБА_1 надано у користування кредитну картку. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 11 червня 2023 року утворилась заборгованість у сумі 61 319,06 грн, з яких: 49 572,14 грн заборгованість за тілом кредиту; 11 746,92 грн заборгованість за простроченими відсотками. Відсотки нараховано відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04 жовтня 2007 року, яка утворилася станом на 11 червня 2023 року, в розмірі 61 319,06 грн, а також судові витрати у сумі 2 684 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що постановлення незаконної ухвали від 03 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі призвело до ухвалення незаконного рішення. Відповідач зазначає, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває справа № 757/27787/22-ц за його позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про відновлення залишку коштів на картковому рахунку, зупинення та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами. Про наявність цієї справи АТ КБ «ПриватБанк» обізнане, оскільки готувало відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , а представник банку брав участь у судовому засіданні, після якого АТ КБ «ПриватБанк» скерувало до ОСОБА_1 цей позов про стягнення заборгованості. Вважає, що оскільки спір виник між одними і тими самими сторонами, предмети спору та вимог у цих двох справах є взаємопов`язаними та взаємовиключними, стосуються однієї і тієї ж суми коштів, суд зобов`язаний був зупинити провадження у даній справі.

Відповідач зазначає, що позовну заяву, додатки до неї та ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі він та його представник не отримували жодним із передбачених законом способів. Звернення з клопотанням про зупинення провадження у справі та про його розгляд за відсутності ОСОБА_1 не свідчить про згоду відповідача на розгляд справи по суті без його участі. Таким чином, суд першої інстанції фактично позбавив відповідача процесуального права на подачу відзиву та реалізацію права на захист.

Наголошує на тому, що ОСОБА_1 не ознайомлений з умовами договору б/н від 04 жовтня 2007 року, цей договір у нього відсутній, а щодо встановленого позивачем кредитного ліміту між сторонами існує спір.

Вважає, що формальний підхід до вирішення справи призвів до помилкового висновку та необґрунтованого рішення.

У наданому відзиві АТ КБ «ПриватБанк», пославшись на правильність встановлених судом фактичних обставин справи, вірне застосування норм матеріального та процесуального права, вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін. Обґрунтовуючи доводи відзиву, позивача зазначає про те, що, підписавши заяву від 04 жовтня 2007 року, сторони уклали договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить у собі, зокрема умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). У цій заяві відповідач письмово погодив розмір процентної ставки на рівні 3 % на місяць (36 % річних), а також висловив згоду та власним підписом підтвердив отримання 04 жовтня 2007 року кредитної картки № 101176 та ПІН-коду до неї, яка надалі неодноразово перевипускалася на нові картки. Остання кредитна картка «Універсальна GOLD» № НОМЕР_1 має строк дії до 11/25.

Зазначає, що в ході здійснення чергового перевипуску кредитних карток та проходження ідентифікації ОСОБА_2 підписав Анкету клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 17 травня 2021 року, заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 01 грудня 2021 року та паспорт споживчого кредиту від 01 грудня 2021 року.

Позивач зазначає, що фактичне користування кредитними коштами з використанням отриманих кредитних карток підтверджується випискою по карткових рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 .

Наголошує на тому, що саме відповідач має нести відповідальність за здійснення платіжних операцій, які вчинені з ідентифікацією електронного платіжного засобу та користувача-ініціатора переказу ОСОБА_1 , повідомлення до банку про втрату доступу до електронного платіжного засобу взагалі не надходило. Перекази, які заперечуються відповідачем, здійснені 23 травня 2022 року і про їх оспорювання відповідачем банк дізнався лише після відкриття провадження у справі № 757/27787/22-ц, тобто в грудні 2022 року. Картка, з якої проведено спірні перекази, не була заблокована ОСОБА_1 , вона і надалі використовується ним для здійснення переказів та зарахування коштів.

Звертає увагу суду на те, що вчинення фінансових операцій на карткових рахунках позивача третіми особами неможлива без розголошення користувачем інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, таких як коди доступу до карток, строк дії карти та інші ідентифікуючі дані електронного платіжного засобу, а також інформація для доступу до Приват24. Бездіяльність ОСОБА_1 щодо негайного повідомлення банку про втрату доступу до електронного платіжного засобу могла призвести до втрати, незаконного використання інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції, тому АТ КБ «ПриватБанк» не повинен нести відповідальність за такі дії/бездіяльність відповідача.

Зазначає, що відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву, не надав доказів на спростування заявлених позовних вимог у цій справі, тож суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року зупинено апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2023 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до набрання законної сили судового рішення у справі № 757/27787/22-ц за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 22 грудня 2025 року поновлено провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити, а рішення суду скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не сплачує кошти за користування кредитом добровільно, внаслідок чого станом на 11 червня 2023 року утворилась заборгованість у сумі 61 319,06 грн, яка складається з: 49 572,14 грн заборгованості за тілом кредиту; 11 746,92 грн заборгованості за простроченими відсотками, що підтверджується відповідним розрахунком.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду щодо наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, зважаючи на таке.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 04 жовтня 2007 року заяву та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 52, 53). У цій заяві, крім анкетних даних позичальника, зазначено, що ОСОБА_1 :

- ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом він підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження;

- у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, у зв`язку з чим банк змушений звернутися до суду, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн + 5 % від суми позову;

- підтвердив, що вся надана ним інформація правильна. Зобов`язується про всі зміни повідомляти в банк не пізніше 15 днів з моменту їх виникнення. Не заперечує проти інформування його про стан його платіжної картки за допомогою e-mail або SMS;

- банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт. Банк інформує клієнта щодо розміру спершу встановленого кредитного ліміту у Пам`ятці клієнта;

- клієнт виявив бажання отримати кредитку «Універсальна» «30 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом 250 грн з базовою процентною ставкою 3 % на місяць на залишок заборгованості;

- позичальник отримав картку № НОМЕР_2 .

17 травня 2021 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву клієнта фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 54-55), якою:

- на підставі ст. 634 ЦК України приєднався до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цього документа, згоден з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг;

- ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які розміщено на офіційному сайті банку https://orivatbank.ua/terms/, пам`яткою клієнта, тарифами та отримав їх примірник (шляхом самостійного роздрукування/в електронній формі шляхом власноручного підписання електронним підписом та направленням повідомлення про одержання);

- погоджується на те, строк позовної давності щодо вимог банку, які виникають на підставі Умов та правил, становить 15 років, якщо інше не встановлено у відповідному підрозділі Умов та правил, що регулює умови надання відповідної послуги;

- зобов`язується виконувати умови договору про надання банківських послуг і, підписавши цю анкету-заяву, підтверджує укладення договору про надання банківських послуг, зобов`язується не використовувати поточний рахунок, що відкривається для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності;

- із змінами Умов і правил надання банківських послуг зобов`язався ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку https://privatbank.ua/terms/; а також:

- надав згоду на обробку персональних даних, зобов`язався повідомляти про будь-які зміни особистої інформації, підтвердив, що надані ним відомості повні і правдиві/достовірні та підписав угоду про використання простого електронного підпису.

Довідкою АТ КБ «ПриватБанк», скерованою до суду першої інстанції, підтверджено, що ОСОБА_1 на підставі підписаного кредитного договору № б/н видано наступні кредитні картки: НОМЕР_3 (дата відкриття 11 лютого 2011 року з терміном дії до 09/14, карта «Універсальна mini»); НОМЕР_4 (дата відкриття 25 червня 2011 року з терміном дії до 02/15, карта «Універсальна»); НОМЕР_5 (дата відкриття 21 червня 2007 року з терміном дії до 06/15, карта «Універсальна»); НОМЕР_6 (дата відкриття 07 серпня 2012 року з терміном дії до 10/15, карта «Універсальна»); НОМЕР_7 (дата відкриття 20 травня 2015 року з терміном дії до 11/17, карта «Універсальна Gold»); НОМЕР_8 (дата відкриття 15 лютого 2018 року з терміном дії до 12/21, карта «Універсальна Gold»); НОМЕР_1 (дата відкриття 01 грудня 2021 року з терміном дії до 11/25, карта «Універсальна Gold») (а.с. 51).

Іншою довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 (договір б/н), засвідчено, що старт карткового рахунку відбувся 21 червня 2007 року з картки № НОМЕР_5 , а 04 жовтня 2007 року встановлено кредитний ліміт у сумі 250 грн. Надалі періодично відбувалось коригування кредитного ліміту, а саме: 25 вересня 2008 року збільшено ліміт до 300 грн, 24 жовтня 2009 року збільшено ліміт до 1 000 грн, 10 червня 2010 року збільшено ліміт до 3 250 грн, 11 вересня 2010 року збільшено ліміт до 10 000 грн, 22 лютого 2011 року збільшено ліміт до 15 000 грн, 23 лютого 2011 року зменшено ліміт до 15 000 грн, 29 вересня 2011 року кредитний ліміт зменшено до 10 000 грн, 30 вересня 2011 року збільшено ліміт до 15 000 грн, 01 квітня 2013 року збільшено ліміт до 19 000 грн, 14 квітня 2013 року збільшено ліміт до 19 500 грн, 20 травня 2015 року зменшено ліміт до 19 500 грн, 23 листопада 2015 року зменшено ліміт до 14 980 грн, 13 липня 2016 року збільшено ліміт до 19 000 грн, 07 липня 2017 року збільшено ліміт до 25 000 грн, 24 вересня 2017 року збільшено ліміт до 27 000 грн, 05 березня 2018 року збільшено ліміт до 42 000 грн, 16 липня 2018 року збільшено ліміт до 50 000 грн, 27 травня 2022 року зменшено ліміт до 48 380 грн (а.с. 50).

Випискою за договором № б/н за період з 21 червня 2007 року по 14 червня 2023 року підтверджується факт користування позичальником кредитними коштами. 23 травня 2022 року з картки позичальника № 153702 здійснювалися операції з переказу грошових коштів у сумі 47 000 грн з призначенням платежу розваги: The-gameplan DNIPRO у сумі 20 000 грн, The-gameplan DNIPRO у сумі 20 000 грн, globalgameonlinecenter, DNIPRO у сумі 7 000 грн (а.с. 33-49).

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у цій справі 20 грудня 2023 року на стадії апеляційного розгляду, колегія суддів виходила з того, що предметом спору у справі № 757/27787/22-ц за позовом ОСОБА_1 являється скасування заборгованості за користування кредитним лімітом у розмірі 47 000 грн, що утворилася внаслідок неправомірного (некоректного) проведення операції (транзакцій) 23 травня 2022 року, та неправомірне, на думку позивача, нарахування відсотків на цю суму. Заборгованість, яку АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача у цій справі, розраховано саме з урахуванням операції (транзакції), проведеної 23 травня 2022 року.

У пункті 154 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 522/22473/15-ц (провадження № 12-13гс22) зроблено правовий висновок про те, що позовна вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту лише якщо вона поєднується з позовною вимогою про стягнення коштів на користь товариства або про витребування майна з володіння відповідача (зокрема, на підставі ч. 1 ст. 216, ст. 387, ч. 1, 3 ст. 1212 ЦК України).

Таким чином, і вимога банку про стягнення боргу за кредитом буде ефективним способом захисту лише у поєднанні з позовною вимогою ОСОБА_1 про зобов`язання скасування заборгованості за кредитом (з огляду на те, що такий позов заявлено ОСОБА_1 раніше).

АТ КБ «ПриватБанк», достеменно знаючи про наявність у провадженні Печерського районного суду м. Києва цивільної справи № 757/27787/22-ц за позовом ОСОБА_1 до банку, всупереч наведеній правовій позиції ВП ВС пред`явило вимоги до ОСОБА_1 про стягнення боргу не в одному провадженні, що дозволило б об`єктивно встановити обставини справи у сукупності, а, фактично, штучно роз`єднавши позови, звернулося до Бахмацького районного суду Чернігівської області за місцем реєстрації відповідача із цим позовом про стягнення кредитної заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 (а.с. 109-174) позивач надає оцінку проведеній 23 травня 2022 року платіжній операції, стверджуючи про її правомірність та залишаючи поза увагою те, що указані обставини є предметом спору іншого судового розгляду. Таким чином, надані стороною позивача у цій справі докази об`єктивно не дозволяли оцінити обставини (факти), які є предметом судової перевірки, оскільки наявність боргу як такого та/або його утворення є предметом спору в іншій справі, яку по суті не вирішено, а їх аналіз у цій справі нівелює заявлені ОСОБА_1 вимоги.

Отже, між справами № 728/2312/23 та № 757/27787/22-ц наявний правовий зв`язок, вони мали бути об`єднані в одне провадження, проте таке питання судом першої інстанції не вирішувалось. Районним судом відмовлено також у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у цій справі до розгляду Печерським районним судом м. Києва справи за його позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2023 року у справі № 757/27787/22-ц задоволено позов ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк»: зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_9 (банківська карта № НОМЕР_1 ) в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій 23 травня 2022 року, тобто станом на 16 год. 00 хв 23 травня 2022 року: кредитний ліміт за карткою 50 000 грн; зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування та скасувати ОСОБА_1 заборгованість за картковим рахунком № НОМЕР_9 (банківська карта № НОМЕР_1 ) за користування кредитним лімітом у розмірі 47 000 грн, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 23 травня 2022 року в період часу з 16 год. 53 хв до 16 год. 55 хв. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Цим рішенням встановлено, що 23 травня 2022 року з 16 год. 53 хв по 16 год. 55 хв невідомі особи, невідомим способом з кредитної карти позивача здійснили переказ за рахунок кредитних коштів на оплату послуг/розваг у globalgameonlinecenter та The-gameplan у м. Дніпро на загальну суму 47 000 грн., а саме: 16 год. 53 хв транзакція за розваги The-gameplan, DNIPRO на суму 20 000 грн; 16 год. 53 хв транзакція за розваги The-gameplan, DNIPRO на суму 20 000 грн; 16 год. 55 хв транзакція за розваги globalgameonlinecenter, DNIPRO на суму 7 000 грн. Внаслідок вказаних дій позивачу надійшло 3 смс-повідомлення про факт списання коштів.

23 травня 2022 року о 17 год. 06 хв від АТ КБ «ПриватБанк» до особистого кабінету мобільного додатку «Приват 24» ОСОБА_1 надійшло повідомлення про заблокування карти у зв`язку із зняттям кредитних коштів з рахунку позивача третіми особами та запропоновано йому перевипустити картки в будь-якому відділенні ПриватБанку.

Того ж дня ОСОБА_1 негайно звернувся на гарячу лінію АТ КБ «ПриватБанк» та повідомив про несанкціоноване списання коштів, в результаті чого позивачу повідомлено, що його картковий рахунок закрито та заблоковано у зв`язку із несанкціонованим зняттям невідомою особою коштів у сумі 47 000 грн та запропоновано створити заявки на повернення втрачених кредитних коштів.

Позивачем у додатку «Приват 24» створено заявки на повернення коштів за №№ 1972085, 1972087, 1972088, які надалі були відхилені відповідачем.

25 травня 2022 року позивач звернувся до керівництва АТ КБ «ПриватБанк» із письмовою заявою про повернення кредитних коштів, які були неправомірно переказані з його кредитної карти, проте, відповідач у цьому відмовив у зв`язку із неможливістю здійснення повернення коштів Банком (лист від 25 травня 2022 року за вих. № 20.1.0.0.0/7).

25 травня 2022 року позивач звернувся із заявою до ЧЧ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про вчинення відносно нього шахрайських дій, за наслідком чого за заявою ОСОБА_1 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення та згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0000350, в якому позивача визнано потерпілим та розпочато досудове розслідування.

16 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з листом-претензією про припинення нарахування відсотків, штрафу та пені на кредитну лінію, скасування нарахованих відсотків, штрафу та пені на суму заборгованості та відновлення на його банківській картці кредитного ліміту станом на 23 травня 2022 року. Також позивач зазначив, що в період з 24 травня 2022 року невідомими особами зроблено кілька спроб заходу до мобільного додатку позивача «Приват 24» та зміни пароля до карти, які ним скасовані за допомогою дзвінка до відповідача.

Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 22 вересня 2022 року за вих. № 20.1.0.0.0/7-220921/39648 позивачу відмовлено у добровільному порядку зупинити нарахування відсотків за кредитом та списати заборгованість.

Листом АТ КБ «Приватбанк» від 02 жовтня 2022 року за вих. № 20.1.0.0.0/7-220916/23707 ОСОБА_1 повідомлено про те, що Банк не має можливості повернути грошові кошти та рекомендовано звернутися до правоохоронних органів.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виснував, що лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. Відповідачем (банком) не надано доказів, які безспірно доводять, що користувач ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відтак визначив позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із даними з особистого кабінету позивача у «Мій Київстар» встановлено, що 23 травня 2022 року з 16 год. 53 хв по 16 год. 55 хв АТ КБ «ПриватБанк» не телефонував та не надсилав смс-повідомлення позивачу для підтвердження операцій по картці.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 04 жовтня 2007 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на 31 травня 2015 року складає 61 319,06 грн, зокрема: заборгованість за простроченим тілом кредиту 49 572,14 грн, заборгованість за простроченими відсотками 11 746,92 грн (а.с. 7-32).

Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною ч. 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

У Законі України «Про платіжні послуги» визначено поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

Згідно з ч. 6 ст. 64 ЗУ «Про платіжні послуги» порядок відкриття рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунку та особливості його обслуговування зазначаються в договорі, укладеному між надавачем платіжних послуг з обслуговування рахунку та користувачем - власником рахунку.

Відповідно до п. 56 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про платіжні послуги» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про платіжні послуги» передбачено, що автентифікація - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача платіжних послуг та/або належність користувачу платіжних послуг певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача платіжних послуг.

У підпункті 63 п. 5 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 65 від 19 травня 2020 року, визначено, що фінансовий номер телефону - контактний номер телефону клієнта, що використовується банком, зокрема, з метою проведення його автентифікації.

Згідно з п. 21, 54 ст. 1 ЗУ «Про платіжні послуги» ініціатор - це особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, у тому числі із застосуванням платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач. Платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції.

Статтею 41 ЗУ «Про платіжні послуги» передбачено, що ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом, зокрема, надання користувачем платіжної інструкції відповідному учаснику платіжної системи, у тому числі шляхом використання певного платіжного інструменту в порядку, визначеному правилами цієї платіжної системи.

Відповідно до п. 63, 65 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про платіжні послуги» платіжний інструмент персоналізований засіб, пристрій та/або набір процедур, що відповідають вимогам законодавства та погоджені користувачем і надавачем платіжних послуг для надання платіжної інструкції. Платіжний пристрій - технічний пристрій (банківський автомат, платіжний термінал, програмно-технічний комплекс самообслуговування, програмно-апаратне середовище мобільного телефону, інший пристрій), що дає змогу користувачу ініціювати платіжну операцію, а також виконати інші операції згідно з функціональними можливостями цього пристрою.

Згідно з п. 11 Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого постановою Правління Національного банку України № 164 від 29 липня 2022 року, електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом.

Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка (ч. 1 ст. 1068 ЦК України).

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 42 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про платіжні послуги» неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі.

Пунктом 17 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 163 від 29 липня 2022 року (далі Інструкція № 163) передбачено, що порядок надання згоди на виконання платіжної операції визначається договором між платником та надавачем платіжних послуг платника. Перед отриманням згоди платника на виконання кожної платіжної операції надавач платіжних послуг зобов`язаний здійснити посилену автентифікацію користувача.

Згідно з п. 46 Інструкції № 163 платник для ініціювання платіжних операцій має право використовувати один або кілька засобів дистанційної комунікації з надавачем платіжних послуг платника. Порядок застосування засобів дистанційної комунікації, передавання платіжної інструкції, права, обов`язки та відповідальність сторін, порядок вирішення спорів у разі їх виникнення визначаються умовами договору між надавачем платіжних послуг платника та платником. Надавач платіжних послуг платника щодня архівує платіжні інструкції, які сформовані (відправлені) платником в електронній формі, та зберігає їх протягом строку, установленого законодавством України. Платник під час використання засобу дистанційної комунікації повинен дотримуватися всіх вимог, що встановлює надавач платіжних послуг платника, з питань безпеки оброблення платіжних інструкцій в електронній формі. Якщо це передбачено в договорі, то надавач платіжних послуг платника має право виконувати періодичні перевірки виконання платником вимог щодо захисту інформації та зберігання засобів захисту і припиняти обслуговування платника з використанням засобу дистанційної комунікації в разі невиконання ним вимог безпеки.

Відповідно до п. 5 ч. 20 ст. 38 ЗУ «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Частиною 20 ст. 38 ЗУ «Про платіжні послуги» встановлено, що користувач зобов`язаний зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом, не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права, не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Відповідно до ч. 4 ст. 87 ЗУ «Про платіжні послуги» платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією. Платник має право вимагати відшкодування коштів за неналежною платіжною операцією, за умови повідомлення про це надавача платіжних послуг протягом 90 календарних днів з дати списання коштів за такою операцією з його рахунку. Зазначений у цій частині строк не застосовується, якщо надавач платіжних послуг не дотримався свого обов`язку щодо інформування платника про виконані платіжні операції згідно з вимогами цього Закону.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом (ч. 5 ст. 87 ЗУ «Про платіжні послуги»).

Пунктами 136, 140, 143, 144, 146, 147, 148 розділу VII Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого постановою Правління Національного банку України № 164 від 29 липня 2022 року, визначено, що користувач зобов`язаний: зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень; надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором.

Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, якщо власник рахунку/держатель невідкладно повідомив про платіжні операції з використанням платіжного інструменту, які ним не виконувалися, зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати неналежному платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану помилкову платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди).

Надавач платіжних послуг повинен сприяти власнику рахунку/держателю в поверненні коштів за неналежною платіжною операцією з використанням платіжного інструменту шляхом негайного надання доступної йому інформації про таку операцію (без стягнення плати), уключаючи інформацію, отриману на його запит від надавача платіжних послуг, що обслуговує неналежного отримувача. Надавач платіжних послуг, який обслуговує неналежного отримувача, для встановлення правомірності платіжної операції з використанням платіжного інструменту в разі опротестування неналежної платіжної операції власником рахунку та/або держателем та/або на вимогу емітента зобов`язаний після отримання відповідного повідомлення негайно заблокувати кошти в сумі неналежної платіжної операції на рахунку неналежного отримувача на строк до 30 календарних днів.

Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених законодавством України строків.

Емітент зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача щодо використання платіжного інструменту або неналежної платіжної операції, ініційованої з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого законодавством України для розгляду звернень (скарг) громадян.

Таким чином, до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента.

Встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначені того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», на його ім`я емітовано, зокрема 11 лютого 2011 року картку «Універсальна mini» № НОМЕР_3 з терміном дії до 09/14, яка перевипускалась кілька разів. Останню картку відповідачу видано 01 грудня 2021 року «Універсальна Gold» № НОМЕР_1 з терміном дії до 11/25. ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та погашав заборгованість вчасно.

23 травня 2022 року з 16 год. 53 хв по 16 год. 55 хв невідомі особи, невідомим способом з кредитної карти ОСОБА_1 здійснили переказ за рахунок кредитних коштів на оплату послуг/розваг у globalgameonlinecenter та The-gameplan у м. Дніпро на загальну суму 47 000 грн. Ці обставини встановлені рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2023 року у справі № 757/27787/22-ц, яке набрало законної сили.

У зв`язку з наведеним, позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» задоволено і зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_9 (банківська карта № НОМЕР_1 ) в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій 23 травня 2022 року, тобто станом на 16 год. 00 хв 23 травня 2022 року: кредитний ліміт за карткою 50 000 грн; зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування та скасувати ОСОБА_1 заборгованість за картковим рахунком № НОМЕР_9 (банківська карта № НОМЕР_1 ) за користування кредитним лімітом у розмірі 47 000 грн, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 23 травня 2022 року в період часу з 16 год. 53 хв до 16 год. 55 хв. Тобто, фактично судовим рішенням у справі № 757/27787/22-ц скасовано заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 47 000 грн.

Виходячи з поданого до суду першої інстанції розрахунку заборгованості АТ КБ «ПриватБанк, борг за тілом кредиту та відсотками у ОСОБА_1 станом на 01 травня 2023 року становив 00 грн, тобто був відсутній. Борг за тілом кредиту у відповідача відповідно до розрахунку позивача виник 23 травня 2023 року в сумі 46 373,11 грн, на указану суму банком нараховувались відсотки. Отже суму боргу до стягнення з ОСОБА_1 банком розраховано з урахуванням операцій (транзакцій), проведених 23 травня 2022 року на загальну суму 47 000 грн.

Апеляційний суд виходить з того, що з позовом про відновлення залишку коштів на картковому рахунку, а також про зупинення та скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами ОСОБА_1 звернувся у листопаді 2022 року (а.с. 99-115), провадження у цивільній справі № 757/27787/22-ц відкрито Печерським районним судом м. Києва 12 грудня 2022 року (а.с. 97-98).

Водночас АТ КБ «ПриватБанк», достеменно знаючи про перебування у провадженні Печерського районного суду м. Києва цивільної справи № 757/27787/22-ц за позовом ОСОБА_1 до банку, всупереч правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 та від 01 березня 2023 року у справі № 522/22473/15-ц, пред`явив вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не в межах одного цивільного провадження, що дало б змогу об`єктивно та всебічно встановити обставини справи у їх сукупності. Фактично банк, штучно роз`єднавши взаємопов`язані позовні вимоги, звернувся з позовом про стягнення кредитної заборгованості до Бахмацького районного суду Чернігівської області за місцем реєстрації відповідача, що свідчить про неналежну та недобросовісну процесуальну поведінку АТ КБ «ПриватБанк» під час вирішення цього спору.

Недоведеність позовних вимог щодо наявності заборгованості за тілом кредиту виключає можливість задоволення вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами, оскільки такі вимоги є похідними від основного зобов`язання.

Оцінюючи своєчасність звернення відповідача до банку щодо несанкціонованих операцій по його рахунку, апеляційний суд виходить з наступного.

Судовим рішенням у справі № 757/27787/22-ц достовірно встановлено, що спірні транзакції по рахунку ОСОБА_1 відбулися 23 травня 2022 року о 16 год. 53 хв за розваги The-gameplan, DNIPRO на суму 20 000 грн, о 16 год. 53 хв за розваги The-gameplan, DNIPRO на суму 20 000 грн та 16 год. 55 хв за розваги globalgameonlinecenter, DNIPRO на суму 7 000 грн; за результатом цих дій позивачу надійшло 3 смс-повідомлення про факт списання коштів; 23 травня 2022 року о 17 год. 06 хв від АТ КБ «ПриватБанк» до особистого кабінету мобільного додатку «Приват 24» ОСОБА_1 надійшло повідомлення про заблокування карти у зв`язку з несанкціонованим зняттям коштів; позивач негайно звернувся на гарячу лінію АТ КБ «ПриватБанк» та повідомив про несанкціоноване списання коштів, після чого заявнику повідомили, що його картковий рахунок закрито та заблоковано у зв`язку із несанкціонованим зняттям невідомою особою коштів у сумі 47 000 грн та запропоновано створити заявки на повернення втрачених кредитних коштів; позивачем у додатку «Приват 24» створено заявки на повернення коштів за №№ НОМЕР_10 , 1972087, 1972088, які надалі були відхилені банком; 25 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до керівництва АТ КБ «ПриватБанк» із письмовою заявою про повернення коштів та до до ЧЧ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про вчинення щодо нього шахрайських дій.

Таким чином, банк, 23 травня 2022 року о 17 год. 06 хв, самостійно заблокувавши карту ОСОБА_1 у зв`язку з несанкціонованим зняттям коштів, про що скерував відповідне повідомлення до особистого кабінету відповідача у мобільному додатку «Приват 24», фактично погодився з його доводами про вчинення щодо відповідача шахрайських дій. ОСОБА_1 подав до Банку заяву щодо несанкціонованого зняття коштів у день вчинення відповідних операцій. Водночас АТ КБ «ПриватБанк» не надав належних і допустимих доказів на спростування цих обставин.

З урахуванням наведеного вище у сукупності, ураховуючи відсутність підстав для висновку про наявність заборгованості відповідача за кредитним договором б/н від 04 жовтня 2007 року, колегія суддів вважає хибним висновок суду першої інстанції про доведеність позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Беручи до уваги неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, апеляційний суд відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України вважає необхідним скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», відтак з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги у сумі 3 220,80 грн (а.с. 163).

Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2023 року скасувати.

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 3 220,80 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова