12.05.2025 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
Головуючого судді Чішман Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Шахрая Володимира Володимировича до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
В обґрунтування вимог вказано, що 10.09.2024 з вини ОСОБА_2 в м. Житомирі сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було завдано матеріальної шкоди належному позивачу транспортному засобу «Chery Amulet» д.н.з. НОМЕР_1 .
Цивільно-правова відповідальність належного відповідачу ОСОБА_2 транспортному засобу Audi, реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована згідно Полісу № 217354686, страховик: ТДВ "СГ "ОБЕРІГ", який був чинним на момент дорожньо-транспортної пригоди.
07.10.2024 року позивач звернувся до ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" із заявою про виплату страхового відшкодування.
Листом від 22.10.2024 року за № 2210-05 ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" надана відповідь на адвокатський запит, в якій наведені значення коефіцієнту фізичного зносу складових частин транспортного засобу Chery Amulet д.н.з. НОМЕР_1 , попередня сума страхового відшкодування, а також додані копії акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) автомобіля Chery, реєстраційний номер НОМЕР_1 , калькуляції відновлювального ремонту такого автомобіля.
Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 172797 від 03.10.2024 визначено значення коефіцієнту фізичного зносу складових частин транспортного засобу Chery Amulet д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 0,7 (70%).
На момент звернення до суду з даною позовною заявою шкода, заподіяна відповідачем ОСОБА_1 , як власнику автомобіля Chery, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в повному обсязі не відшкодована.
Відповідач ОСОБА_2 не сплатив на користь позивача різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та сумою страхового відшкодування, розрахованого як вартість відновлювального ремонту автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.
Ухвалою суду від 25.11.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін (а.с. 21).
10.12.2024 від представника відповідача ТОВ «Страхова група «Оберіг» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування відзиву зазначив, що відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 172797 від 03.10.2024 року (надалі - Звіт) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «CHERY Amulet» д.н.з. НОМЕР_3 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 45 824,19 грн (сорок п`ять тисяч вісімсот двадцять чотири гривні 19 копійок), в тому числі ПДВ на запасні частини в розмірі 2 597,42 грн (дві тисячі п`ятсот дев`яносто сім гривень 42 копійки).
При цьому, оскільки матеріали страхової справи не містять інформацію про оплату вартості відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ, а позивач не надав належних доказів проведення відновлювального ремонту, тому рішення щодо відшкодування шкоди з вирахуванням ПДВ було регламентовано положеннями Закону № 1961-IV.
Вказану суму страхового відшкодування було сплачено на користь позивача 08.11.2024.
Посилання лиш те, що на суб`єктивну думку позивача запчастина ТЗ марки Skoda д.н.з. НОМЕР_4 , а саме передня права фара не може коштувати 464,58 грн є голослівними та недоведеними. Натомість посилання про необхідність прийняття ціни лівої передньої фари по аналогії й щодо правої є некоректним та незаконним. Дана вартість запчастини не була внесена самостійно експертом, а являється визначеною та встановленою в системі Audatex, в котрій і було складено ремонтну калькуляцію.
Сумніви щодо наявності помилки при розрахунках, то відповідач зазначає, що ТДВ СГ Оберіг взяло із системи Audatex розрахунок процесу заміни передніх фар ТЗ марки Skoda д.н.з. НОМЕР_4 на поточний момент. Результати залишаються незмінними, адже при нових розрахунках передня права фара так і коштує 387,15 грн без ПДВ. Крім того, зауваж ує, що при встановленні ціни позову позивача до ТДВ СГ Оберіг, ним було безпідставно не взято до уваги, що від загальної вартості запчастини необхідно відняти не тільки ПДВ, але й коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 70%. А тому, кінцева б ціна мала становити саме 1 357,50 грн (а.с. 56-61).
Від іншого відповідача ОСОБА_2 , відзиву на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило.
Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками, а також повістки у призначені на судові засідання, було направлено відповідачу в порядку, визначеному ЦПК України, однак такі документи повернулись до суду не врученими адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Позивач не скористався право подачі відповіді на відзив.
У судове засідання сторони не з`явились.
12.05.2025 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Крім цього, до такої заяви долучено заяву про залишення без розгляду позовної вимоги до ТДВ СГ Оберіг про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 4525, 00 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про залишення без розгляду позовної вимоги до ТДВ СГ Оберіг про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 4525, 00 грн.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що 10.09.2024 о 20-55 год. у м. Житомирі по проспекту Незалежності, 100, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з належним позивачу транспортним засобом «Chery Amulet», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який стояв попереду на перехресті на забороняючий сигнал світлофору очікуючи дозволяю чого сигналу для початку руху. В результаті порушення ОСОБА_2 п. 13.1 Правил дорожнього руху, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Згідно з вимогами частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відтак, вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.
На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №ЕР-217354686, страховик: ТДВ "СГ "ОБЕРІГ", який був чинним на момент дорожньо-транспортної пригоди, страхова сума згідно такого полісу за шкоду, заподіяну майну, становить 160000,00 грн (а.с. 52).
12.09.2024 проведено огляд належного позивачу транспортного засобу, складено відповідний акт (зворот а.с. 49- а.с. 50).
Заявою від 08.10.2024 позивач звернувся до ТДВ СГ Оберіг, в якій просив сплатити страхове відшкодування, надати для ознайомлення копії акту огляду його транспортного засобу, розрахунку страхового відшкодування, калькуляцію відновлювального ремонту автомобіля (а.с. 30).
Листами від 15.10.2024 №1510-07 та від 22.10.2024 за № 2210-05 ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" надана відповідь на адвокатський запит, в яких наведені значення коефіцієнту фізичного зносу складових частин транспортного засобу Chery Amulet д.н.з. НОМЕР_1 , попередня сума страхового відшкодування, а також додані копії Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) автомобіля Chery, реєстраційний номер НОМЕР_1 , калькуляції відновлювального ремонту автомобіля (зворот а.с. 32-а.с. 36).
Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 172797 від 03.10.2024 визначено значення коефіцієнту фізичного зносу складових частин транспортного засобу Chery Amulet д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 0,7 (70%).
Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за заподіяння позадоговірної шкоди встановлено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.
Разом з тим, частиною 5 статті 1187 ЦК України закріплено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно з частиною першою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
У пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Тлумачення частини другої статті 1187 ЦК України свідчить про те, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.
Пунктом 2.2 Правил дорожнього руху України встановлено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Крім того, за приписами статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій під час керування транспортним засобом зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.
Аналогічні роз`яснення містяться у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Статтею 22 Закону № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Верховний Суд, ухвалюючи постанову від 21.12.2020 у справі №911/286/20, звернувся до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 13.03.3018 у справі № 910/9396/17 та від 06.07.2018 у справі № 924/675/17, встановив наступну правову позицію: 7.7Водночас, спеціальні норми Закону обмежують розмір шкоди (збитків) (як оціненої, так і фактичної), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
У свою чергу постановою Верховного Суду від 12.03.2018 року у справі № 910/5001/17 було встановлено наступну правову позицію: Отже, якщо для відновлення пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди ТЗ ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого ТЗ.
Аналогічного висновку дійшли колегії суддів Верховного Суду, котрі викладені у постановах: від 06.02.2018 року у справі № 910/3867/16; від 14.05.2018 року у справі № 910/5092/17.
Так, згідно із положеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 встановлюється, що фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).
Згідно п.7.41. Розділу 7 Методики, значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7. Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення ЕЗ приймається рівним 0,7.
Оскільки вартість майнового збитку, завданого власнику пошкодженого ТЗ, який було сплачено позивачем на підставі договору добровільного страхування, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.
Згідно ст. 76 ЦПК України докази встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» («J. K. AND OTHERS v. SWEDEN») зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».
Пріоритет у доказуванні надається не тому хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.
Позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою сплатив судовий збір в сумі 1937, 92 грн (а.с. 20).
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 1719,52 грн.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, Закону України «Про страхування», суд, -
Залишити без розгляду позовну вимогу представника ОСОБА_1 - адвоката Шахрая Володимира Володимировича до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення 4525, 00 грн матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.
Позовну вимогу представника ОСОБА_1 - адвоката Шахрая Володимира Володимировича до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1719,52 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 12.05.2025.

Суддя Л.М. Чішман