КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 грудня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/19516/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є. П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 ,

на рішення Дарницького районного суду міста Києва

від 12 лютого 2025 року

у цивільній справі № 753/20091/24 Дарницького районного суду міста Києва

за заявою ОСОБА_1

до Міністерства оборони України,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Дарницького районного у м. Києві відділу реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року заяву задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 , 16.11.2025 безпосередньо до Київського апеляційного суду через засоби поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, одночасно порушуючи питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга надійшла до Київського апеляційного суду та зареєстрована 21.11.2025.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт вказує, що про оскаржене рішення стало відомо 11.11.2025. після надходження через засоби Системи електронного документообігу листа ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 1535/8601 від 11.11.2025. Також вказує, що оскаржене рішення на адресу апелянта не направлялась, військова частина не була залучена до розгляду справи як заінтересована особа, через, що ними пропущено строк із поважних причин.

Дослідивши матеріалів апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

1. Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк може бути поновлений лише за наявності поважних причин - обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено 12 лютого 2025 року. У даній справі як заінтересована особа брало участь Міністерство оборони України, яке здійснює функціональне управління у сфері оборони та якому підпорядковується апелянт - Військова частина НОМЕР_1 .

З матеріалів справи та даних автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що Міністерство оборони України було належним чином обізнане про ухвалене судове рішення та реалізувало своє право на його оскарження у встановлений законом строк. Зокрема, 11 березня 2025 року Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу на рішення від 12.02.2025. Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху для усунення недоліків. У зв`язку з невиконанням вимог суду, ухвалою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України визнано неподаною та повернуто заявнику.

Військова частина НОМЕР_1 звернулася з апеляційною скаргою лише 16 листопада 2025 року, тобто через 9 місяців після ухвалення рішення та майже через два місяці після повернення скарги Міністерства оборони України. Як на підставу для поновлення строку, апелянт посилається на те, що дізнався про рішення лише 11.11.2025.

Колегія суддів критично оцінює наведені доводи та визнає їх неповажними з огляду на наступне.

Військова частина НОМЕР_1 входить до структури Збройних Сил України та перебуває у безпосередньому підпорядкуванні Міністерства оборони України. Обізнаність органу вищого рівня (Міністерства оборони) про судове рішення, підтверджена фактом подання ним апеляційної скарги ще в березні 2025 року, свідчить про те, що інформація про оскаржуваний судовий акт була наявна в системі органу управління своєчасно.

Посилання підпорядкованого підрозділу на необізнаність за таких умов є неспроможним, оскільки питання організації внутрішньої взаємодії та обміну інформацією між структурними елементами Міністерства оборони України належить до суб`єктивної сфери організації діяльності відомства і не є об`єктивною перешкодою для доступу до суду.

Більше того, хронологія подій свідчить про те, що Військова частина НОМЕР_1 звернулася з апеляційною скаргою вже після того, як Міністерство оборони України втратило можливість апеляційного перегляду внаслідок повернення своєї скарги (ухвала від 23.09.2025). Подання ідентичної за змістом скарги іншим суб`єктом тієї ж системи (Військовою частиною) через значний проміжок часу розцінюється судом як намагання штучно відновити процесуальні строки та нівелювати наслідки процесуальної бездіяльності головного органу управління, який не усунув недоліки своєї первісної скарги.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Устименко проти України» наголосив, що право на поновлення строку не є абсолютним, а безпідставне поновлення строку на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу правової визначеності (res judicata).

Враховуючи, що інтереси держави та військової частини фактично вже відстоювалися Міністерством оборони України, яке знало про рішення з березня 2025 року, суд не вбачає об`єктивних, непереборних обставин, які б перешкоджали апелянту дізнатися про судове рішення та подати скаргу протягом розумного строку, а не через 9 місяців після його ухвалення.

За таких обставин причини пропуску строку визнаються неповажними.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, якщо підстави, вказані особою у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, апелянту необхідно звернутись з заявою про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вказавши інші поважні причини пропуску такого строку.

2. Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана до Київського апеляційного суду в паперовій формі, апелянтом порушено положення п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, відповідно до якого до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Апелянтом не дотримано вимог процесуального закону, оскільки в апеляційній скарзі не зазначено ІНФОРМАЦІЯ_2 як заінтересовану особу та не вказано його місцезнаходження. Крім того, всупереч вимогам закону, апелянтом не додано копій скарги та матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначені недоліки унеможливлюють виконання судом обов`язків, передбачених статтею 361 ЦПК України щодо надсилання копій скарги учасникам справи у разі відкриття провадження.

Враховуючи вищевикладене, особі, яка подала апеляційну скаргу, необхідно подати апеляційну скаргу в новій редакції із зазначенням заінтересованої особи, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 та надати копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників по справі, з урахування усунення усіх вище вказаних недоліків.

3. Відповідно до частини восьмої статті 62 ЦПК України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

У частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Крім того, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).

Самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга підписана командиром Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

До апеляційної скарги не додано належних документів, які б засвідчували повноваження Василя Матіїва діяти від імені та в інтересах Військової частини НОМЕР_1 у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

Отже, Військовій частині НОМЕР_1 необхідно надіслати на адресу суду апеляційної інстанції належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують повноваження представника на подання/підписання апеляційної скарги від його імені.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення виявлених судом недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку не усунення у встановлений термін виявлених судом недоліків у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Інформацію по справі можна отримати в мережі Інтернет на офіційному сайті Київського апеляційного суду за веб адресою: https://www.kas.gov.ua/CourtPortal.WebSite/Home/PoshukSprav

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова