Провадження № 2/331/3786/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇІНИ

17 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі, судом встановлено, що позовна заява подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак в позові не зазначено місце проживання чи перебування відповідача, а також чи відомі відомості щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків, номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти, про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно із ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Проте, на підтвердження обґрунтування заявлених вимог, позивачем не долучено оригіналу боргової розписки, яка являється єдиним доказом належності невиконаного зобов`язання, а в матеріалах справи наявна лише копія цього документу, що не є належним доказом наявності боргу.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Звертаючись до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, позивач зазначає, що правовою підставою для стягнення є невиконання зобов`язання щодо повернення грошових коштів за розпискою, при цьому в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на норми Цивільного кодексу, що стосуються договору позики.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 зазначає, що грошові кошти передавалися в якості передплати за зерносушарку, яку мав виготовити ТОВ «РЗС Обладнання», однак відповідач поставку обладнання не виконав, кошти не повернув. З викладених обставин вбачається, що спірні правовідносини виникли з договору, відмінного від договору позики. Невірне викладення правових підстав для заявлення позовних вимог може мати наслідком констатацію факту існування інших правовідносин, ніж договір позики, та відмову у позові лише з підстав обрання позивачем невірного способу захисту прав та правових підстав заявлення вимог.

Слід звернути увагу позивача на те, що позика має місце лише тоді, коли відповідач бере у борг грошові кошти на власні потреби і зобов`язується їх повернути. У конкретній справі відповідач ймовірно зобов`язувався поставити обладнання, для чого отримав грошові кошти, обладнання не надав, кошти не повернув.

Таким чином, аналізуючи розписку, вона не має в собі ознак, притаманних договору позики, так як ОСОБА_1 не позичав кошти на власні потреби.

За вказаних обставин, пропонується позивачу уточнити позовну заяву щодо заявлених позовних вимог та підстав, якими він обґрунтовує позовні вимоги.

Крім того, згідно із ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Зі змісту розписки від 05.02.2022 року вбачається, що виготовлення зерносушарки мало бути здійснено ТОВ «РЗС Обладнання», однак вказану особу до участі у справі в якості третьої особи не залучено.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175-177 ЦПК України або не сплачені судові витрати, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуюче вищевикладене, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Світлицька