КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 грудня 2025 рокум. Київ

Унікальний номер справи № 381/4520/23

Головуючий у першій інстанції - Кравченко Л.М.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/19602/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2025 року у справі за позовом ТОВ «АГРО-ГРЕЙН-ТРЕЙД» до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області про скасування реєстрації права власності та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :06:007:0021 площею 0,9503 га, здійснену на підставі рішення відділу в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 21.10.2021 р. з одночасним припиненням речового права №42153267 приватної власності ОСОБА_1 , зареєстрованого 15.11.2021 р. на земельну ділянку площею 0,9503 га з кадастровим номером :06:007:0021 та обтяження №51923676, зареєстрованого 28.09.2023 р. про арешт земельної ділянки площею 0,9503 га з кадастровим номером :06:007:0021.

Витребувано на користь ТОВ «АГРО-ГРЕЙН-ТРЕЙД» з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,9027 га з кадастровим номером :06:006:0015, що є підставою для державної реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ГРЕЙН-ТРЕЙД» на земельну ділянку площею 0,9027 га з кадастровим номером :06:006:0015.

Стягнуто з ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області на користь ТОВ «АГРО-ГРЕЙН-ТРЕЙД» понесені судові витрати по сплаті судового збору в рівних частинах по 7107,81 з кожного (т. 2 а.с. 210-218).

Не погодившись з рішенням міськрайонного суду, 25 листопада 2025 року представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області - Гаркуша М.А. направив до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу через систему «Електронний суд» (т. 2 а.с. 226-237).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року витребувано матеріали справи з суду першої інстанції (т. 2 а.с. 239).

08 грудня 2025 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 15 грудня 2025 рокупередана судді-доповідачу (т. 2 а.с. 242).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 грудня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2025 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали (т. 3 а.с. 1-2).

Апелянту на виконання вимог ухвали слід було направити до Київського апеляційного суду докази надсилання копії апеляційної скарги та копій доданих матеріалів ОСОБА_1 з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу, а також оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 34 117,51 грн.

З супровідного листа Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року вбачається, що електронний примірник ухвали від 15 грудня 2025 року було направлено за допомогою підсистеми «Електронний суд» в електронний кабінет Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (т. 3 а.с. 3).

У матеріалах справи міститься звіт про доставку вхідної кореспонденції, відповідно до якого електронний документ було доставлено одержувачу 16 грудня 2025 року, 11:30 (т. 3 а.с. 4).

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частина сьома статті 14 ЦПК України).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення).

З 05 жовтня 2021 року офіційно почали функціонувати підсистеми «Електронний суд», «Електронний кабінет» та підсистема відеоконференцзв`язку.

Положення визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування ЄСІТС у складі всіх підсистем (модулів).

Пунктом 17 Положення про ЄСІТС визначено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 24 Положення визначено, що підсистема «Електронний суд» - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Відповідно до пункту 36 Положення після надсилання засобами Електронного суду процесуальних та інших документів особа може у власному Електронному кабінеті відслідковувати рух та стан розгляду документів у суді або в органі та установі в системі правосуддя. Відомості про доставку документа, його реєстрацію та інші відомості щодо розгляду справ відповідно до наявних технічних можливостей підсистем ЄСІТС надсилаються в автоматичному режимі до Електронного кабінету користувача, від імені якого подавалися документи. У випадку надання користувачем електронної довіреності інформація про результати розгляду документів надсилається до Електронного кабінету довірителя та повіреного (повірених).

Отже, останнім днем усунення недоліків апеляційної скарги було 22 грудня 2025 року.

22 грудня 2025 року Київським апеляційним судом через підсистему «Електронний суд» отримано від представника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області - Горкуші М.А. клопотання разом фіскальним чеком, виданим АТ «Укрпошта», на підтвердження направлення рекомендованого листа Король Р. (т. 3 а.с. 6-9).

Крім цього, щодо сплати судового збору представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області - Горкуша М.А. вказав, що апелянт є державним органом, діяльність якого здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України і на даний час фінансування видатків, пов`язаних зі сплатою судового збору, є обмеженим, а бюджетні асигнування на відповідні цілі відсутні, що унеможливлює сплату судового збору у встановлений судом строк. Апелянт не має власних або позабюджетних коштів та не вправі здійснювати витрати, не передбачені кошторисом. Посилаючись, на положення статті 8 Закону України «Про судовий збір», просив відкрити апеляційне провадження і задовольнити апеляційну скаргу. На переконання представника апелянта, несплата судового збору зумовлена об`єктивними фінансовими обставинами, які не залежать від його волі (т. 3 а.с. 6-9).

Відповідно до частини першої ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (частина третя ст. 136 ЦПК України).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (пункт 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» (Shishkovv. Russia).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Виходячи з вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом, та враховуючи те, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для відстрочення (звільнення) сплати судового збору, заявлене клопотання про відстрочення (звільнення) сплати судового збору задоволенню не підлягає.

При цьому обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Також суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21), в якій зазначено, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20) зробила правовий висновок про те, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відтак, колегія суддів відхиляє вказані вище доводи апелянта щодо підстав не сплати судового збору.

Отже, станом на 23 грудня 2025 рокунедоліки апеляційної скарги, вказані в ухвалі Київського апеляційного суду від 15 грудня 2025 року, апелянтом не було усунуто у повному обсязі, оскільки оригінал квитанції про сплату судового збору суду надано не було.

Згідно з частиною третьою ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, у тому числі цікавиться рухом справи.

Європейський суд з прав людини зазначав, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (рішення ЄСПЛ від 20 січня 2011 року у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 185, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2025 року - визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов