22 грудня 2025 року м. Кропивницький
справа № 398/2506/25
провадження № 22-з/4809/159/25
Кропивницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Письменного О.А.,
суддів - Дьомич Л.М., Чельник О.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Марія Миколаївна, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось в суд з позовом, в якому просило стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за договором від 29 жовтня 2021 року № 101548632 у розмірі 79 630,07 грн. Також просило відшкодувати за рахунок відповідачки судові витрати, що складаються з суми сплаченого судового збору та 25 000,00 грн витрат на правову допомогу.
Рішенням Олександрійського міськрайоннного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2025 року у задоволенні позову ТОВ «Коллект центр» відмовлено повністю.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 30 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 08 січня 2025 року залишено без змін.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 08 грудня 2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» задоволено частково, рішення Олександрійського міськрайоннного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення у справі.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором від 29 жовтня 2021 року № 101548632 у розмірі 79 153,07 грн, з яких: 15423,00 грн основна сума боргу, 62617,07 грн відсотки за користування кредитом, 1113,00 грн комісія.

У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 2397,78 грн та за подання апеляційної скарги у сумі 3597,26 грн.

12.12.2025 від представника позивача адвоката Ткаченко М.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 500 грн.

18.12.2025 сторона відповідача подала заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, просила відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 15 500 грн або зменшити їх розмір до мінімального рівня, у зв`язку з їх не співмірністю заявленим вимогам та необґрунтованості.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у справі необхідно ухвалити додаткову постанову.

У частинах першій, третій статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно із частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною другою статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

В апеляційній скарзі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просило стягнути витрати на правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач подав, зокрема такі докази: договір про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року; прас-лист АО «Лігал Ассістанс», заявка на надання юридичної допомоги № 1 від 25 серпня 2025 року, заявка на надання юридичної допомоги № 2 від 02 жовтня 2025 року, заявка на надання юридичної допомоги № 3 від 15 листопада 2025 року, заявка на надання юридичної допомоги № 4 від 30 листопада 2025 року, акт № АС/434787 про надання юридичної допомоги від 08.12.2025, яка складається з: надання усної консультації (2 години) 3000 грн, складання апеляційної скарги на рішення суду (3 години) 4500 грн, додаткові пояснення (2 години) 3000 грн, участь представника у двох судових засіданнях (2 години) 5000 грн, а всього 15 500 грн.

У додатковій постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи подані заперечення стороною відповідача, характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» послуг, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що на користь ОСОБА_3 підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, обґрунтованості, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270,382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Марія Миколаївна, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А. Письменний Л.М. Дьомич О.І. Чельник