Справа № 367/8068/25
Провадження №2-з/367/188/2025
УХВАЛА

Іменем України

24 грудня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Мерзлий Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області до подачі позовної заяви надійшла вищевказана заява, в якій заявник просить суд зобов`язати ОСББ «Арт-Резиденс» в особі голови правління Звягінцева С.Г. тимчасово забезпечити ОСОБА_1 доступ до нежитлового приміщення №103, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на період розгляду справи по суті.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В. від 14.07.2025 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Не погодившись з таким рішенням суду першої станції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вищевказану увалу Ірпінського міського суду Київської області, яку постановою Київського апеляційного суду 25.11.2025 року було скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За правилами ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Вимоги щодо змісту, форми заяви про забезпечення позову визначено ст.151 ЦПК України, відповідно до ч.1 якої заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Однак, вищевказаний захід забезпечення позову не належить до заходів забезпечення позову, передбачених процесуальним законом, оскільки позов забезпечується шляхом зобов`язання вчинити певні дії тільки в разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року висловлено поняття - забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Частиною 10 статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті

Як вбачається зі змісту заяви, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовом про визнання протиправними дій та зобов`язання усунути перешкоди та заборону вчинення будь-яких дій щодо перешкоджання здійсненню права власності.

Як вбачається, предмет майбутнього позову за змістом є тотожними заходам забезпечення позову, як просить вжити ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у спосіб, обраний останньою у заяві, шляхом забезпечення доступу до житлового приміщення, оскільки вжиття такого заходу забезпечення позову фактично вирішує спір по суті.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів із дня її складення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.В. Мерзлий