справа 278/2264/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Віктора Мокрецького, розглянув заяву заступника керівника Житомирської окружної прокуратури Георгія Кравцова в інтересах держави в особі Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу,

В С Т А Н О В И В :

08 травня 2025 року заступник керівника Житомирської окружної прокуратури Кравцов Г. звернувся до Житомирського районного суду Житомирської області із вищевказаним позовом згідно із прохальною частиною якого просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області завдану навколишньому природному середовищу шкоду в сумі 30 702 грн.

У обґрунтування позову прокурор повідомив, що у грудні 2024 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення № 000272 від 12 грудня 2024 року за ч. 4 ст. 85 КУпАП. У подальшому, 10 березня 2025 року постановою Житомирського районного суду Житомирської області, ухваленою суддею Мокрецьким В.І. в адміністративній справі № 278/238/25, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та відносно нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу із конфіскацією знарядь і засобів вчинення указаного адміністративного правопорушення, а саме сітки та човна. Разом із тим, внаслідок учинення адміністративного правопорушення відповідачем завдано навколишньому середовищу шкоду на суму 30 702 грн, яку позивач просить суд стягнути в межах цього провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 травня 2025 року суддею у цій справі визначено суддю Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецького В.І.

Водночас, оглянувши матеріали справи, головуючий суддя вважає за необхідне заявити самовідвід із огляду на наступне.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Приписами ч. 1 ст. 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Положення ч. 1 та ч. 2 ст. 40 ЦПК України вказують на те, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід (самовідвід), якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Такі висновки покладені в основу рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 24 травня 1989 року у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), відповідно до змісту якого, при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Європейський суд з прав людини в п. п. 24-30 рішення від 26 жовтня 1984 р. у справі "Де Куббер проти Бельгії" розтлумачив поняття безсторонності суду в тому аспекті, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, зокрема, в демократичному суспільстві суд повинен викликати довіру у громадськості.

У рішенні в справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 28 жовтня 1998 року Європейський суд з прав людини зазначив, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Таким чином, зміст наявних обставин у даній справі, приписи цивільного процесуального законодавства України та зазначені положення Бангалорських принципів поведінки судді та рішень ЄСПЛ, на переконання суду, дають достатні підстави для заявлення та задоволення заяви головуючого судді Мокрецького В.І. про самовідвід у цій справі виходячи з наступного.

Так, із матеріалів справи слідує та судом установлено, що підставою для звернення прокурора із вищевказаним позовом, зокрема, слугує те, що постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 10 березня 2025 року, що ухвалена під головуванням судді Мокрецького В.І., відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП внаслідок учинення якого ОСОБА_1 завдано навколишньому середовищу шкоду на суму 30 702 грн, стягнення якої є предметом розгляду цієї справи.

За таких обставин, суддя Мокрецький В.І. у межах справи про адміністративне правопорушення № 278/238/25 вже висловив свою думку стосовно вини ОСОБА_1 , а тому відповідно до приписів Кодексу суддівської етики та Бангалорських принципів діяльності судді, для того, щоб виключити обставини, які можуть викликати у будь-кого сумніви в об`єктивності та неупередженості судді щодо вирішення цього цивільного спору заява головуючого судді Мокрецького В.І. про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву судді Віктора Мокрецького про самовідвід задовольнити.

Справу передати до загального відділу Житомирського районного суду Житомирської області для виконання вимог процесуального закону.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Віктор Мокрецький