КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 грудня 2025 року

м. Київ

провадження №22-з/824/1567/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Левенця Б. Б., Саліхова В. В.,

розглянув заяву адвоката Прибильського Віталія Геннадійовича, в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича,

про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі № 373/945/24

за скаргою ОСОБА_1

на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнко Ігоря Романовича,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І. Р.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2024 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І. Р. щодо не зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт коштів боржника від 07.10.2024, неправомірною.

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І. Р. зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 .

Решту вимог залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник приватного виконавця Ніколаєнка І. Р. - адвокат Прибильський В. Г. подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 травня 2025 року задоволено апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І. Р., подану адвокатом Прибильським В. Г.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2024 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні скарги.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

19 травня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду від адвоката Прибильського В. Г. надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І. Р. понесені судові витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 24 000 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що приватним виконавцем Ніколаєнком І. Р. укладено з ним договір про надання правничої допомоги № 20-10-23П від 20.10.2023. На підставі даного договору адвокатом надаються приватному виконавцю Ніколаєнку І. Р. послуги по підготовці всіх необхідних процесуальних документів (апеляційна скарга, заперечення, письмові пояснення, заяви, клопотання тощо) необхідні для захисту прав, представництво інтересів приватного виконавця під час розгляду справи № 373/945/24 в суді загальної юрисдикції, участь в судових засіданнях та інші послуги необхідні для захисту прав клієнта.

В апеляційній скарзі приватного виконавця Ніколаєнка І. Р. на ухвалу Переяслав- Хмельницького районного суду Київської області від 25.10.2024 в справі № 373/945/24, апелянтом було визначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які планує понести приватний виконавець Ніколаєнко І. Р. та було зазначено, що він планує понести 24 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Приватним виконавцем Ніколаєнком І. Р. та адвокатом Прибильским В. Г. було узгоджено, вартість послуг адвоката, які надавались в рамках розгляду справи № 373/945/24 в суді апеляційної інстанції на загальну суму 24 000 грн які підлягають стягненню із ОСОБА_1 , оскільки апеляційну скаргу приватного виконавця Ніколаєнко І. Р. було задоволено у повному обсязі.

Приватним виконавцем Ніколаєнком І. Р. та адвокатом Прибильським В. Г. погоджено оплату наданих послуг із відстрочкою платежу в пункті 4.1 Договору про надання правничої допомоги.

Додатковою угодою до Договору про надання правничої допомоги від 28.10.2024 приватним виконавцем Ніколаєнком І. Р. та адвокатом Прибильським В. Г. узгоджено, що вартість послуг, які будуть надаватись в рамках розгляду справи № 373/945/24 в суді апеляційної інстанції складатимуть: оплата фактично наданих послуг в розмірі 1 600 грн за годину роботи адвоката.

Адвокатом було надано, а приватним виконавцем Ніколаєнком І. Р. прийнято робіт, послуг на загальну суму 24 000 грн.

Відповідно до положень п. 4.2. Договору про надання правової допомоги, обсяг наданих послуг погоджується та визначається в акті про надання послуг.

На підтвердження обсягу наданих послуг адвокатом Прибильським В. Г. приватному виконавцю Ніколаєнку І. Р. на підставі договору від 20.10.2023 та в рамках справи №373/945/24 (розгляд апеляційної скарги приватного виконавця Ніколаєнка І. Р. на ухвалу Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 25.10.2024 в цивільній справі № 373/945/24 в Київському апеляційному суді) надано акт надання послуг.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 звернувся до суду із безпідставною скаргою, що підтверджується постановою суду апеляційної інстанції, приватний виконавець був вимушений, для захисту своїх прав та представництва його інтересів, звернутись до адвоката для отримання правничої допомоги, що призвело до понесення приватним виконавцем витрат на правову допомогу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 липня 2025 року відмовлено в ухваленні додаткового судового рішення про стягнення судових витрат понесених приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Ніколаєнком Ігорем Романовичем на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 листопада 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Прибильським Віталієм Геннадійовичем, задоволено частково.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 02 липня 2025 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Справа надійшла до Київського апеляційного суду 28 листопада 2025 року до розгляду в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне прийняти до свого провадження матеріали цивільної справи.

Щодо вирішення заяви по суті, колегія суддів виходить з наступного.

Звертаючись із заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу, представник заявника обґрунтовував свою вимоги тим, що Мартусенко М. В. звернувся до суду із безпідставною скаргою, що підтверджується постановою суду апеляційної інстанції, приватний виконавець був вимушений, для захисту своїх прав та представництва його інтересів, звернутись до адвоката для отримання правничої допомоги, що призвело до понесення приватним виконавцем витрат на правову допомогу в розмірі 24 000 грн.

Колегія суддів не погоджується з доводами заявника щодо наявності правових підстав для стягнення витрат на правничу допомогу в даному виді провадження з наступних підстав.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України, однією з основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Механізм розподілу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, регламентований статтями 133, 137, 141 ЦПК України.

Однак, вирішуючи питання про можливість застосування вказаних норм у справах, що розглядаються в порядку судового контролю за виконанням судових рішень (розділ VII ЦПК України), колегія суддів враховує сталу практику Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 03 квітня 2024 року у справі № 755/3829/18 (провадження № 61-10271св23) сформульовано правовий висновок про те, що стаття 141 ЦПК України регулює відносини щодо розподілу судових витрат і оперує поняттями «сторони» (позивач та відповідач). Реалізація принципу відшкодування витрат відбувається етапно, включаючи їх розподіл саме між сторонами. Верховний Суд наголосив, що при розгляді заяв для вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, положення статей 133, 141 ЦПК України не застосовуються, оскільки сторін (у розумінні позовного провадження) на такому етапі цивільного судочинства немає.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2025 року у справі № 1001/1095/2012 (провадження № 61-12169св24). Суд касаційної інстанції вказав, що тлумачення норм процесуального права свідчить про те, що під час розгляду заяв для вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, положення статей 133, 141 ЦПК України застосуванню не підлягають. Оскільки суд не наділений повноваженнями щодо розподілу судових витрат на стадії виконання судового рішення, задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є помилковим застосуванням процесуального закону.

Справа за скаргою на дії приватного виконавця розглядається в порядку розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень». У цій категорії справ учасниками є скаржник, суб`єкт оскарження (виконавець) та заінтересовані особи. Процесуальний статус «позивача» та «відповідача», який є обов`язковою умовою для застосування механізму розподілу судових витрат, передбаченого статтею 141 ЦПК України, у даному випадку відсутній.

Таким чином, вимоги адвоката Прибильського В. Г. про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених приватним виконавцем при розгляді скарги в порядку судового контролю за виконанням рішень, не ґрунтуються на нормах процесуального права. Відсутність законодавчого механізму розподілу судових витрат у справах оскарження дій виконавців (де немає сторін позовного провадження) унеможливлює задоволення заяви, незалежно від доведеності факту надання послуг чи їх обсягу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 141, 246, 270, 381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийняті додаткового рішення за заявою адвоката Прибильського Віталія Геннадійовича, в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді Є. П. Євграфова

Б. Б. Левенець

В. В. Саліхов