Справа № 302/575/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 грудня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.,

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рішко Сергій Іванович, на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 липня 2025 року у складі судді Готри В. Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Міжгірської селищної ради «Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства» про захист прав споживача, скасування заборгованості, визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства Міжгірської селищної ради «Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства» про захист прав споживача, скасування заборгованості, визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 ?я. З 2001 року ця квартира обладнана лічильником обліку води. Послуги з водопостачання та водовідведення до вказаної квартири надаються Міжгірським ВУЖКГ. Оплата цих послуг ним здійснюється відповідно до показників лічильника згідно з установлених тарифів.

У 2006 році між позивачем та відповідачем виник спір із приводу надання послуг з утримання будинку АДРЕСА_2 та оплати 1 690,77 грн за послуги. Так, станом на 01.11.2006 Міжгірське ВУЖКГ нарахувало йому заборгованість за надані послуги з утримання будинку АДРЕСА_2 , проте він категорично відмовився оплачувати цю заборгованість з причини не надання відповідачем фактично жодних послуг по утриманню будинку.

Зазначав, що рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22.12.2006 у справі № 2-548/2006 було відмовлено у задоволенні позову Міжгірського ВУЖКГ до нього про стягнення 1 690,77 грн. боргу за комунальні послуги з утримання будинку АДРЕСА_2 . Рішення суду мотивоване тим, що по угоді від 01.01.2001 він не брав на себе зобов`язань по оплаті послуг з утримання будинку АДРЕСА_2 та Міжгірське ВУЖКГ не довело розмір понесених ним витрат на утримання цього будинку і не подало суду доказів того, що Міжгірська селищна рада як власник будинку АДРЕСА_2 та Міжгірське ВУЖКГ укладали угоду на його обслуговування, що суперечило вимогам п. 1 ст. 16 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», згідно з яких порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Це рішення суду сторонами не оскаржувалося та воно набрало законної сили.

Незважаючи на вказане рішення суду, Міжгірське ВУЖКГ продовжувало рахувати за ним заборгованість за надання послуг з утримання будинку АДРЕСА_2 , а оскільки він відмовлявся оплачувати цю заборгованість, то кілька років тому Міжгірське ВУЖКГ без жодних на те підстав перевело заборгованість у розмірі 1 690,77 грн. у послуги з водопостачання та водовідведення квартири АДРЕСА_3 . Однак і після цього він відмовився оплачувати таку надуману заборгованість та продовжував сплачувати послуги із водопостачання та водовідведення до квартири АДРЕСА_3 відповідно до показників лічильника згідно з установлених тарифів.

Стверджував, що він неодноразово звертався до відповідача з заявами про виключення боргу за надання послуг з утримання будинку АДРЕСА_2 зі складу нарахувань за надані послуги із водопостачання та водовідведення до квартири АДРЕСА_3 , проте відповідачем проігноровано його заяви та не здійснюється перерахунок і скасування заборгованості.

06 лютого 2025 року він знову в письмовому вигляді звернувся до відповідача з заявою, в якій повідомляв про те, що у платіжних документах за січень 2025 року Міжгірським ВУЖКГ було неправомірно йому нараховано заборгованість за послуги із водопостачання та водовідведення у розмірі 1156,19 грн., що не відповідало фактичним показникам лічильника та здійсненій ним оплаті за ці послуги, що підтверджувалися відповідними квитанціями. Як наслідок, він просив надати письмові пояснення щодо нарахованої заборгованості, провести звірку взаєморозрахунків та перерахунок заборгованості, а також просив надати копії розрахункових документів, на підставі яких було сформовано борг.

Листом від 25.03.2025 за № 30 Міжгірське ВУЖКГ надало йому відповідь про те, що згідно з розрахунком протягом трьох років ним періодично здійснюється не в повному обсязі оплата за надані комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, внаслідок чого станом на 01.03.2025 виникла заборгованість у розмірі 1 110,44 гривень. До листа було додано розрахунок за надані послуги за період з січня 2022 року по лютий 2025 року, згідно з якого заборгованість складає 1 110,44 гривень.

Зауважував на тому, що станом на 01.01.2022 заборгованість складала 810,56 гривень. За період з січня 2022 по лютий 2025 року ним було використано 322 куб. м. послуг централізованого водопостачання та водовідведення, за надання яких згідно з тарифів відповідачем було нараховано до сплати 5 821,84 грн., з яких ним було сплачено 5 521,96 грн., тобто заборгованість за цей період склала 299,88 гривень. У той же час за надані послуги за лютий місяць 2025 року ним 20.03.2025 сплачено 178,20 грн., що підтверджуються чеком АТ КБ «ПриватБанк» № TS210245 від 21.03.2025. Отже, за підрахунками відповідача за період з січня 2022 року по лютий 2025 року у нього наявна заборгованість у розмірі 299,88 - 178,20 = 121,68 гривень.

Покликався і на те, що відповідно до показників лічильника та виставлених Міжгірський ВУЖКГ рахунків за період з січня 2022 року по лютий 2025 року ним було використано 969 804 = 165 куб. м. Відповідно Міжгірським ВУЖКГ було надано йому послуги із централізованого водопостачання у розмірі 165 куб. м. та послуги із централізованого водовідведення у розмірі 165 куб. м. загалом на суму 5 822,16 грн. За цей же період ним оплачено вказані вище послуги на загальну суму 5 652,64 грн. Відповідно заборгованість складає 169,52 грн., яка була погашена ним 18.04.2025, що підтверджуються чеком АТ КБ «ПриватБанк» № TS210245 від 18.04.2025.

Отже, у нього відсутньою є заборгованість перед відповідачем за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з січня 2022 року по лютий 2025 року включно. Натомість відповідач надалі продовжує виставляти йому безпідставно заборгованість, сформовану за рахунок комунальних послуг із утримання будинку АДРЕСА_2 .

За вказаних обставини позивач просив суд: 1) визнати протиправними дії Комунального підприємства Міжгірської селищної ради - «Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства» щодо безпідставного нарахування йому заборгованості за надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.03.2025 року у розмірі 1110,44 грн. та скасувати йому цю нараховану заборгованість; 2) зобов`язати Комунальне підприємство Міжгірської селищної ради - «Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства» здійснити перерахунок заборгованості за надані йому послуги з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.03.2025.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 липня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рішко С.І., просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтуванні позову, не надав належної їм правової оцінки та безпідставно відмовив у позові.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату час, місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Рішко С.І. та Комунального підприємства Міжгірської селищної ради «Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства» надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Судова колегія, на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (ст.80 ЦПК України).

Згідно з приписами ч.ч.1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6. ст. 81 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову суд першої інтенції виходив з його необґрунтованості та недоведеності.

З даними висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки такі ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Відповідно до статей 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з централізованого водопостачання повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та величини тиску. Параметри якості води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам. Послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом; одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водовідведення визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Критерієм якості послуги з централізованого водовідведення є безперешкодне приймання стічних вод у мережі виконавця з мереж споживача, за умови справності мереж споживача. Послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 за № 690 затверджено Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі Правила).

Виконавець забезпечує постачання питної води у відповідній кількості та якості послуги, що встановлені нормативами за індивідуальним договором про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем - до межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі) та інженерно-технічних систем приміщення споживача; визначення кількості та якості (щодо тиску) послуги здійснюється відповідно до умов договору: 1) за показаннями вузла комерційного обліку послуги та іншими засобами вимірювальної техніки - для колективного договору, договору з колективним споживачем, договору з власником (користувачем) будівлі, індивідуального договору; 2) з урахуванням показань вузла (вузлів) розподільного обліку послуги (у разі їх наявності) - для індивідуальних договорів про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем. Одиницею вимірювання обсягу спожитих споживачем послуг є куб. метр /пункти 9, 10, 19 Правил/.

Обсяг наданих споживачеві послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води. Споживач надає щомісяця (у спосіб, передбачений договором) виконавцеві або визначеній власником (співвласниками) особі, яка здійснює розподіл обсягів послуг, інформацію про обсяги споживання послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води /пункт 22 Правил/.

Вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами. Плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства /пункти 32, 33 Правил/.

Рахунок на оплату спожитих послуг надається споживачу щомісяця на безоплатній основі відповідно до статті 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання. Рахунки на оплату спожитих послуг формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, яка здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються споживачу (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Рахунок на оплату спожитої послуги може бути сформований з використанням Єдиної платформи та наданий споживачу через його електронний кабінет (за наявності). Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором /пункти 36-38 Правил/.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Міжгірське бюро технічної інвентаризації» Міжгірської районної ради № 23659885 від 25.08.2009, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.11).

Позивач є споживачем послуг відповідача КП «Міжгірське ВУЖКП» щодо централізованого водопостачання і водовідведення до вказаної квартири.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22.12.2006 у справі № 2-548/2006 у позові Міжгірського ВУЖКГ до ОСОБА_1 про стягнення 1 690,77 грн. боргу за комунальні послуги було відмовлено (а.с.12).

У заяві від 06 січня 2025 року, адресованої КП «Міжгірське ВУЖКП» і отриманої останнім 06.02.2025, позивач зазначав, що у платіжних квитанціях за січень 2025 року йому було неправомірно нараховано заборгованість у розмірі 1 156,19 грн. та просив надати письмове пояснення щодо нарахованої заборгованості, провести звірку взаєморозрахунків та здійснити відповідний перерахунок і надати копії розрахункових документів на підставі яких було сформовано борг (а.с.14).

Листом від 25.03.2025 за № 30 КП «Міжгірське ВУЖКГ» повідомило ОСОБА_1 на його звернення, що згідно з розрахунку протягом трьох років ним періодично здійснюється не в повному обсязі оплата за надані комунальні послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, внаслідок чого станом на 01.03.2025 виникла заборгованість у розмірі 1 110,44 гривень (а.с.15).

Згідно розрахунку відповідача за надані ОСОБА_1 послуги з централізованого водопостачання і водовідведення за період з січня 2022 року по лютий 2025 року, слідує, що станом на січень 2022 року заборгованість позивача становила 810,56 гривень. За цей період нарахування ОСОБА_1 було здійснено за 164 м куб. водопостачання і за 164 м куб водовідведенняу на загальну суму 5 821,84 грн, з якої позивачем було сплачено 5 521,96 грн, що становить різницю у недоплаті 299,88 грн, та в нього залишилася ще заборгованість у розмірі 1 110,44 грн, з яких 736,66 грн. за водопостачання та 374,18 грн. за водовідведення (а.с.16,17,75-84).

Відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних квитанцій відповідача і квитанцій про оплату позивачем послуг із централізованого водопостачання і водовідведення за період з січня 2022 року по березень 2025 року, ОСОБА_1 було спожито 164 м куб /969-805=164/ (а.с.18-41), що відповідає наданим розрахункам як позивача (а.с.43), так і відповідача (а.с.16,17) щодо обсягу спожитих метрів кубічних.

Згідно з наданим позивачем розрахунку спожитих і оплачених послуг із централізованого водопостачання і водовідведення за період з 01.01.2022 по 01.03.2025, то ним не оспорюється нарахування відповідачем за цей період за 164 м куб. 5 821,84 грн /похибка становить лише 32 копійки із указаної стороною позивача суми 5 822,16 грн/.

20.03.2025 відповідачем ОСОБА_1 20.03.2025 було сплачено відповідачу 178,20 грн. (а.с.41) відповідно до повідомлення КП «Міжгірське ВУЖКП» на оплату послуг за березень 2025 року (а.с.42) та 18.04.2025 - 223,00 грн (а.с.42) за березень 2025 року.

Окрім того встановлено, що відповідачем окремо обліковуються розрахунки з позивачем як за надання послуг з водопостачання і водовідведення, так і за раніше надавані послуги з утримання будинку, де заборгованість з утримання будинку відповідачем не включена у розрахунки за послуги з водопостачання і водовідведення.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що голослівним є твердження позивача про відсутність у нього перед відповідачем заборгованості, оскільки станом на 01.03.2025 (дату формування відповідачем розрахунку) сплачені ОСОБА_1 згодом 20.03.2025 кошти у розмірі 178,20 грн. та 18.04.2025 - 223,00 грн. не могли бути враховані заздалегідь КП «Міжгірське ВУЖКП» на 01.03.2025, а відтак наявна у позивача заборгованість у розмірі 1 110,44 грн. станом на 01.03.2025 є підтвердженою, оскільки на січень 2022 року у ОСОБА_1 вже існувала заборгованість у сумі 810,56 грн. та станом на 01.03.2025 у нього була різниця в недоплаті 299,88 грн. /5 821,84 грн. нараховано - 5 521,96 грн. сплачених = 299,88 грн./, що загалом 1 110,44 грн. (810,56 + 299,88 = 1110,44).

Таким чином, позивачем не доведено, що відповідач включив йому у розрахунки спірну заборгованість, яка виникла між ними ще у 2006 році в розмірі 1 690,77 грн. та з приводу якої є рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22.12.2006 у справі № 2-548/2006.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рішко Сергій Іванович, залишити без задоволення.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 19 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: