Справа № 183/1607/23
№ 6/183/271/25
У Х В А Л А

12 грудня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонного суд Дніпропетровської області, у складі головуючого судді Фролової В.О., за участі секретаря судового засідання Сторожик А.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про визнання судового наказу від 16.02.2023 про стягнення аліментів на утримання дитини таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О ВИ В:

До суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 , адвоката Михайлової О.В., про визнання судового наказу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 по справі № 183/1607/23 таким, що не підлягає виконанню частково та здійснювати стягнення аліментів без врахування додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168 та виплачується ОСОБА_1 у період воєнного стану, починаючи з 01.01.2024.

В обґрунтування вимог зазначила, що в процесі виконання судового наказу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 по справі №183/1607/23 щодо стягнення на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі частини заробітку (доходів) ОСОБА_1 , має місце стягнення видів його доходу, в той час як, додаткова винагорода, що не має постійного характеру, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168 та виплачується ОСОБА_1 у період воєнного стану не є видом доходу, з якого підлягають стягненню аліменти, що є підставою для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню частково, та стало підставою для звернення із заявою в порядку ст. 432 ЦПК України.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд заяви за її відсутності, проти задоволення зави заперечувала.

Відповідно до ч.3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

З огляду на зазначене, суд вважає можливим розглядати заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню частково за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 16.02.2023 по справі № 183/1607/23 видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 09.02.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ набрав законної сили. Заяв про скасування судового наказу від боржника ОСОБА_1 не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст.168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

При вирішенні питання про видачу судового наказу суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування чи перегляд за нововиявленими обставинами, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Звертаючись до суду із заявою про визнання судового наказу №183/1607/24від 16.02.2023 таким, що не підлягає виконанню частково, ОСОБА_1 зазначає, що при його видачі, мало місце порушення ч.4.5 ст 161 ЦПК України, щодо зазначення що стягненню підлягає 1/4 частина його заробітку (доходу), але не менш 50 %прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.5 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що і зазначено у судовому наказі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 16.02.2023 по справі № 183/1607/23.

Тобто, твердження заявника ОСОБА_1 щодо винесення судового наказу із порушеннями положень ст. 161 ЦПК України, не знаходить свого підтвердження.

Звертаючись до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягаю виконанню частково, ОСОБА_1 зазначає, що він є військовослужбовцем, та отримує під час служби грошове забезпечення та додаткову винагороду під час дії воєнного стану, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану».

Пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 за № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» (з урахуванням змін),визначено вид доходів військовослужбовців з яких утримаються аліменти, зокрема з усіх видів забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру та інших випадків, передбачених законом.

Проте розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником ОСОБА_1 , станом на 10.09.2025 виданим Самарським відділом державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ВП № 71200764) та картки особового рахунку за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , на думку ОСОБА_1 , свідчить про утримання аліментів з додаткової винагороди, з якої аліменти не підлягають стягненню.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

За приписами частин 1, 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, виконавчий документ може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Разом з цим, звернення ОСОБА_1 із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню частково, обумовлено його незгодою щодо утримання аліментів у розмірі з його доходів, в тому числі додаткової винагороди, отриманої під час проходження військової служби, в процесі виконання судового наказу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 по справі № 183/1607/23, що не є підставою для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню в розумінні ст. 432 ЦПК України.

В той же час, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини таким, що не підлягає виконанню частково, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про визнання судового наказу від 16.02.2023 про стягнення аліментів на утримання дитини таким, що не підлягає виконанню частково - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвалу складено та підписано 12 грудня 2025 року.

Суддя В.О. Фролова