ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5487/25 Справа № 179/657/19 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , фермерське господарство «Дніпровські Чорноземи»,

Треті особи, які не заявляли самостійних вимог щодо предмету спору: державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області Грендач Тетяна Владиславівна, та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна,

розглянув відкрито в залі судових засідань апеляційного суду в м. Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2023року, головуючий у суді першої інстанції Ковальчук Т.А.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019року ОСОБА_1 подав в суд позов проти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та фермерського господарства «Дніпровські Чорноземи», і з урахуванням уточнень своїх позовних вимог, вимагав:

визнати недійсним Договір про розірвання Договору оренди від 15 жовтня 2018року щодо розірвання договору оренди земельної ділянки площею 10,76га, з кадастровим №:02:002:0870, б/н від 23 грудня 2013року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та скасувати реєстраційну дію в Єдиному реєстрі речових право на нерухоме майно внесену державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області Грендач Т. В., а саме припинення іншого речового права щодо розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим № :02:002:0870, б/н від 23 грудня 2013року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 44697255 від 19 грудня 2018року;

витребувати з незаконного володіння у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 10,76га, з кадастровим № :02:002:0870, шляхом скасування реєстраційних дій та запису в Єдиному реєстрі речових право на нерухоме майно №29587781, вчинений приватним нотаріусом Олійник С.В., Дніпровського міського нотаріального округу, Дніпропетровської області. Підстава: договір міни, земельних ділянок, серія та номер: НИМ 318944, НИМ 318948/ реєстр № 1550, виданий 20 грудня 2018року, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44761680 від 21 грудня 2018року, власник - ОСОБА_3 ;

витребувати з незаконного володіння у ФГ «Дніпровські Чорноземи» земельну ділянку площею 10,76га, з кадастровим № :02:002:0870, шляхом скасування реєстраційних дій та запису в Єдиному реєстрі речових право на нерухоме майно №30064955, вчинених приватним нотаріусом Олійник С.В., Дніпровського міського нотаріального округу, Дніпропетровської області. Підстава: договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), серія та номер: ННО 10/ реєстровий № 48, виданий 29 січня 2019року, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45278329 від 30 січня 2019року, Вид іншого речового права: право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), Строк дії: на 49 років, з правом пролонгації, Землекористувач, (Емфітевт): ФГ «Дніпровські Чорноземи»;

витребувати з незаконного володіння у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 10,76га, з кадастровим № :02:002:0870, (поділено на земельні ділянки площею 5,85га - присвоєно кадастровий номер :02:002:1055, та площею 4,91га присвоєно кадастровий номер - :02:002:1054) шляхом скасування реєстраційних дій та запису в Єдиному реєстрі речових право на нерухоме майно №32778886, вчинених Державним реєстратором Єрмолай Р.В., Чаплинська сільська рада Петриківського району, Дніпропетровська область, Підстава виникнення права власності: заява про поділ, серія та номер: 1866, виданий 29 липня 2019року, видавник: представник Дудки Н. О. за довіреністю ОСОБА_4 , Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48195480 від 12 серпня 2019року 13:00:30, Єрмолай Р. В., Чаплинська сільська рада Петриківського району, Дніпропетровська область, Власник - Дудка Н.О.;

витребувати з незаконного володіння у ФГ «Дніпровські Чорноземи» земельну ділянку площею 10,76га, з кадастровим № :02:002:0870, (поділено на земельні ділянки площею 5,85га - присвоєно кадастровий номер :02:002:1055, та площею 4,91га присвоєно кадастровий номер - :02:002:1054) шляхом скасування реєстраційних дій та запису в Єдиному реєстрі речових право на нерухоме майно №32778906, вчинений Державним реєстратором Єрмолай Р.В., Чаплинська сільська рада Петриківського району, Дніпропетровська область, Підстава виникнення іншого речового права: договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), серія та номер: ННО 10/ реєстровий № 48, виданий 29 січня 2019року, видавник: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С. В., Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48195480 від 12 серпня 2019року 13:00:30, Вид іншого речового права: право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), Строк дії: на 49 років, з правом пролонгації, Землекористувач, (Емфітевт): ФГ «Дніпровські Чорноземи»;

витребувати з незаконного володіння у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 10,76га, з кадастровим № :02:002:0870, (поділено на земельні ділянки площею 5,85га - присвоєно кадастровий номер :02:002:1055, та площею 4,91га присвоєно кадастровий номер - :02:002:1054) шляхом скасування реєстраційних дій та запису в Єдиному реєстрі речових право на нерухоме майно №32779116, вчинених Державним реєстратором Єрмолай Р.В., Чаплинська сільська рада Петриківського району, Дніпропетровська область, Підстава виникнення права власності: заява про поділ, серія та номер: 1866, виданий 29 липня 2019року, видавник: представник Дудки Н.О. за довіреністю ОСОБА_4 , Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48195747 від 12 серпня 2019року 13:10:28, Єрмолай Р. В., Чаплинська сільська рада Петриківського району, Дніпропетровська область, Власник - Дудка Н.О.;

витребувати з незаконного володіння у ФГ «Дніпровські Чорноземи» земельну ділянку площею 10,76га, з кадастровим № :02:002:0870, (поділено на земельні ділянки площею 5,85га - присвоєно кадастровий номер :02:002:1055, та площею 4,91га присвоєно кадастровий номер - :02:002:1054) шляхом скасування реєстраційних дій та запису в Єдиному реєстрі речових право на нерухоме майно №32779132, вчинений Державним реєстратором Єрмолай Р.В., Чаплинська сільська рада Петриківського району, Дніпропетровська область, Підстава виникнення іншого речового права: договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), серія та номер: ННО 10/ реєстровий № 48, виданий 29 січня 2019року, видавник: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С. В., Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48195747 від 12 серпня 2019року 13:10:28, Вид іншого речового права: право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), Строк дії: на 49 років, з правом пролонгації, Землекористувач, (Емфітевт): ФГ «Дніпровські Чорноземи»;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Існування таких вимог позивач пов`язував із тим, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10,76га, кадастровий номер :02:002:0870, яка знаходиться на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності від 22 лютого 2002року серії III-ДП № 108499.

Між ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 був укладений договір оренди земельної ділянки від 23 грудня 2013року б/н, строком дії на 49 років. Право оренди земельної ділянки внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію від 29 січня 2015року індексний номер 18958976.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 березня 2019року № 158841585, позивач дізнався про існування договору про розірвання договору оренди від 15 жовтня 2018року нібито укладеного між ОСОБА_2 та позивачем, яким дію договору оренди земельної ділянки від 23 грудня 2013року б/н, строком дії на 49 років, припинено.

З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 серпня 2019року № 178121643, від 20 серпня 2019року № 178124208, та від 20 серпня 2019року №178122817 позивач дізнався про поділ земельної ділянки площею 10,76га з кадастровим номером :02:002:0870, на земельні ділянки площею 5,85га присвоєно кадастровий номер :02:002:1055, та площею 4,91га присвоєно кадастровий номер :02:002:1054.

Заявник стверджував, що він жодних правочинів про розірвання договорів оренди чи додаткових угод не підписував, і не уповноважував будь-яких третіх осіб на підписання спірного договору чи додаткових угод від імені позивача.

Договір про розірвання договору оренди від 15 жовтня 2018року, який позивачем не підписувався, став підставою Державному реєстратору Чумаківської сільської ради, Дніпропетровського району Дніпропетровської області Грендач Т.В. для внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині припинення іншого речового права, індексний номер рішення 44697255 від 19 грудня 2018року.

Після неправомірного припинення іншого речового права індексний номер рішення 44697255, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з`явились записи про право користування земельною ділянкою площею 10,76га, кадастровий номер :02:002:0870, за третіми особами, та про поділ земельної ділянки, а саме:

запис № 29587781, приватного нотаріуса Олійник С.В., Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська область. Підстава: договір міни, земельних ділянок, серія та номер: ННМ 318944, ННМ 318948 реєстр № 1550, виданий 20 грудня 2018року, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44761680 від 21 грудня 2018року, ОСОБА_5 ;

запис № 30064955, приватного нотаріуса Олійник С.В., Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська область. Підстава: договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), серія та номер: ННО 10/ реєстровий № 48, виданий 29 січня 2019року, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45278329 від 30 січня 2019року, Вид іншого речового права: право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), Строк дії: на 49 (сорок дев`ять) років, з правом пролонгації, Землекористувач, (Емфітевт): ФГ «Дніпровські Чорноземи», .

Після перенесення із запису № 30064955 про інше речове право, з спеціального розділу Державного реєстру прав - державний реєстратор зробив у відповідному розділі Державного реєстру прав відмітку про погашення такого запису «Інше речове право погашено»: дата, час державної реєстрації: 08 серпня 2019року 18:32:59 Підстава: поділ об`єкта нерухомого майна заява про поділ, серія та номер: 1866, виданий 29 липня 2019року, видавник: представник Дудки Н.О. за довіреністю ОСОБА_4 . Відомості внесені до реєстру: 12 серпня 2019року 13:16:51, Єрмолай Р.В., Чаплинська сільська рада Петриківського району, Дніпропетровська область, індексний номер рішення: 48195870;

запис № 32778886, Державний реєстратор Єрмолай Р.В., Чаплинська сільська рада Петриківського району, Дніпропетровська область. Підстава виникнення права власності: заява про поділ, серія та номер: 1866, виданий 29 липня 2019, видавник: представник Дудки Н.О. за довіреністю ОСОБА_4 , Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48195480 від 12 серпня 2019року 13:00:30, Єрмолай Р. В., Чаплинська сільська рада Петриківського району, Дніпропетровська область, Власник - Дудка Н.О.;

запис № 32778906, Державний реєстратор Єрмолай Р.В., Чаплинська сільська рада Петриківського району, Дніпропетровська область. Підстава виникнення іншого речового права: договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), серія та номер: ННО 4471 OS- 447 ПО/ реєстровий № 48, виданий 29 січня 2019року, видавник: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Є. В., Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48195480 від 12 серпня 2019року 13:00:30, Вид іншого речового права: право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), Строк дії: на 49 (сорок дев`ять) років, з правом пролонгації, Землекористувач, (Емфітевт): ФГ «Дніпровські Чорноземи», ;

запис № 32779116, Державний реєстратор Єрмолай Р.В., Чаплинська сільська рада Петриківського району, Дніпропетровська область. Підстава виникнення права власності: заява про поділ, серія та номер: 1866, виданий 29 липня 2019року, видавник: представник Дудки Н.О. за довіреністю ОСОБА_4 , Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48195747 від 12 серпня 2019року 13:10:28, Єрмолай Р. В., Чаплинська сільська рада Петриківського району, Дніпропетровська область, Власник - Дудка Н.О.;

запис № 32779132, Державний реєстратор Єрмолай Р.В., Чаплинська сільська рада Петриківського району, Дніпропетровська область. Підстава виникнення іншого речового права: договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), серія та номер: ННО 447108- 447110/ реєстровий № 48, виданий 29 січня 2019року, видавник: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В., Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48195747 від 12 серпня 2019року 13:10:28, Вид іншого речового права: право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), Строк дії: на 49 (сорок дев`ять) років, з правом пролонгації, Землекористувач, (Емфітевт): ФГ «Дніпровські Чорноземи», .

Заявник виснував що, станом на день подання позову право користування земельною ділянкою площею 10,76га, кадастровий номер :02:002:0870 (поділено на земельні ділянки площею 5,85га - присвоєно кадастровий номер :02:002:1055, та площею 4,91га присвоєно кадастровий номер - :02:002:1054) залишається за ОСОБА_3 та ФГ «Дніпровські Чорноземи».

Та позивач вважав, що договір про розірвання договору оренди від 15 жовтня 2018року, має бути визнано судом недійсним, оскільки при укладенні договору про розірвання договору оренди від 15 жовтня 2018року не була дотримана письмова форма договору, тому, що позивачем договір не був підписаний, тобто порушені вимоги частини третьої статті 203, частини другої статті 207 ЦК України, а тому волевиявлення позивача було відсутнім, що є підставою для визнання спірного договору недійсним на підставі частини першої статті 215 ЦК України.

Оскільки недійсний договір не може бути зареєстрований, позивач вважав, що необхідно скасувати державну реєстрацію припинення іншого речового права, а саме припинення іншого речового права щодо розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим № :02:002:0870, б/н від 23 грудня 2013року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44697255 від 19 грудня 2018року прийнятого державним реєстратором Чумаківської сільської ради, Дніпропетровського району Дніпропетровської області Грендач Т.В., що є похідною вимогою позивача від визнання Договору про розірвання Договору оренди від 15 жовтня 2018року недійсним.

Крім скасування державної реєстрації припинення іншого речового права, позивач вважав, що для ефективного відновлення порушених прав позивача, необхідним є витребування на користь позивача (титульного володільця) земельної ділянки площею 10,76га, кадастровий номер :02:002:0870, шляхом віндикації та скасування послідуючих реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 та ФГ «Дніпровські Чорноземи», оскільки такий спосіб захисту права власності є єдиним можливим у даних правовідносинах та відповідає нормам цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанції

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2023року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що ефективним способом захисту права, яке позивач як користувач земельних ділянок, вважає порушеним, є витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння саме у користувача ФГ «Дніпровські Чорноземи», оскільки судом не встановлено порушення прав позивача, у зв`язку із набуттям ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку. Суд виходив з положень статті 396 ЦК України, за змістом якої, позивач, як орендар земельних ділянок має право на захист цього права на підставі норм законодавства, які регулюють захист прав власника.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2023року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Цалина Р.В. задоволено, рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2023року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФГ «Дніпровські Чорноземи», треті особи: державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області Грендач Т.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В., про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 30 листопада 2023року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2023року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фермерського господарства «Дніпровські Чорноземи», про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, стягнення судових витрат з ОСОБА_1 скасовано та передано справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2023року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до фермерського господарства «Дніпровські Чорноземи» про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння скасовано, у задоволені цих вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 13 березня 2025року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

У березні 2023року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2023року.

В апеляційній скарзі висловила вимогу про скасування рішення суду та відмову у задоволенні позовних вимог.

Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявниці полягає у тому, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у зв`язку з поділом земельної ділянки площею 10,76 га з кадастровим номером :02:002:0870 її державна реєстрація була скасована, а тому вказана земельна ділянка перестала існувати як об`єкт цивільних прав та не може бути витребувана.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти апеляційної скарги, заявляв, що обставини якими скаржник обґрунтовував свої апеляційні вимоги не підтверджені в результаті розгляду цього спору та доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2025рокусправу було прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду на 13 травня 2025року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами

ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10,76га, кадастровий номер :02:002:0870, яка знаходиться на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності від 22 лютого 2002року серії III-ДП № 108499.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 10,76 га, кадастровий номер :02:002:0870 від 23 грудня 2013року б/н, строком дії на 49 років. Право оренди земельної ділянки було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію від 29 січня 2015року індексний номер 18958976.

Водночас матеріали справи містять Договір про розірвання Договору оренди від 15 жовтня 2018року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за змістом якого дію Договору оренди земельної ділянки від 23 грудня 2013року, припинено. Державним реєстратором Чумаківської сільської ради, Дніпропетровського району Дніпропетровської області - Грендач Т.В. внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині припинення іншого речового права, індексний номер рішення 44697255 від 19 грудня 2018року.

20 грудня 2018року на підставі Договору міни, право власності на земельну ділянку площею 10,76га, кадастровий номер :02:002:0870, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В. зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3

29 січня 2019року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В. на підставі Договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 29 січня 2019року зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, інше речове право на земельну ділянку площею 10,76га, кадастровий номер :02:002:0870 за ФГ «Дніпровські чорноземи». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45278329 від 30 січня 2019року.

08 серпня 2019року ОСОБА_3 здійснено поділ земельної ділянки площею 10,76га, кадастровий номер :02:002:0870, в результаті якого було утворено земельні ділянки площею 5,85га, кадастровий номер :02:002:1055, та площею 4,91га кадастровий номер - :02:002:1054. Право користування земельною ділянкою на підставі договору емфітевзису від 29 січня 2019року перенесено із запису 30064955.

Ухвалою суду від 24 червня 2019року витребувано у відповідача ОСОБА_2 спірний Договір про розірвання Договору оренди від 15 жовтня 2018року, однак незважаючи на участь ОСОБА_2 та його представника в судових засіданнях, ухвалу суду про витребування доказів не було виконано (том І, а.с.78-79).

Також матеріали справи містять клопотання державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області Грендач Т.В. в якому йдеться про відсутність в матеріалах реєстраційної справи договору про розірвання договору оренди від 15 жовтня 2018року (том І, а.с.139).

Згідно висновку спеціаліста від 04 вересня 2019року, у зв`язку з тим, що при дослідженні копії підпису неможливо виявити ознаки технічної підробки, крім цього неможливо за відсутності наявних ознак монтажу елементів об`єкту вважати, що такі відсутні, подальше дослідження наданої копії підпису та результати подальшого дослідження носять виключно орієнтуючий характер (том І а.с.186-191).

08 лютого 2022року у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу щодо належності ОСОБА_1 підпису в оспорюваному Договорі про розірвання Договору оренди від 15 жовтня 2018року (том IV, а.с.8).

22 грудня 2022року на адресу суду надійшло повідомлення експерта про неможливість надання висновку експерта № 7773 від 14 грудня 2022року, у зв`язку ненаданням експерту оригіналу досліджуваного документа (том IV, а.с.70-72).

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

У даній справі постановою Верховного Суду від 30 листопада 2023року постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2023року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фермерського господарства «Дніпровські Чорноземи» про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, стягнення судових витрат з ОСОБА_1 скасовано та передано справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції тож з огляду на це, решта рішення суду першої інстанції не може бути предметом перевірки в апеляційному порядку.

Задовольняючи позов в частині витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, суд першої інстанції надважливого значення надав обставині ухилення відповідача ОСОБА_2 від подання доказу, який має вирішальне значення для урегулювання спору, та за таких умов суд визнав обставину на яку посилався позивач, а саме вважав доведеним факт відсутності волевиявлення позивача, як орендаря на укладення Договору про розірвання Договору оренди від 15 жовтня 2018року.

Суд першої інстанції виснував, що ефективним способом захисту права, яке позивач як користувач земельної ділянки (двох земельних ділянок в результаті поділу) вважає порушеним, є витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння. Правовою підставою для задоволення позову в цій частині суд вважав положення статті 396 ЦК України, за змістом якої, позивач, як орендар земельних ділянок має право на захист цього права на підставі норм законодавства, які регулюють захист прав власника.

Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Визначальним для правильного вирішення даної справи є з`ясування питання про те, чи має право орендар в установленому законом порядку право витребувати орендовану ним земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, з метою усунення перешкод у користуванні нею.

Так, для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм /постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022року у справі № 520/1185/16-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022року у справі № 209/3085/20/.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду /постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)/.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові /постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)/.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту /постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019року в справі №638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)/.

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування /пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022року в справі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)/.

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності /постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)/.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020року у справі №145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зроблено висновок, що: «у разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022року в справі №227/3760/19-ц (провадження №14-79цс21) вказано, що: «укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини».

Згідно статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до статті 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами (частина друга статті 27 Закону України «Про оренду землі»).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2019року у справі № 766/4410/17 (провадження № 61-29040св18) вказано, що: «відповідно до частини першої статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. При розгляді спорів про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння необхідно враховувати, що позивачем за таким позовом може бути власник майна (фізичні, юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів), який на момент подання позову не володіє цим майном, а також особа, яка хоча і не є власником, але в якої майно перебувало у володінні за законом або договором, зокрема на підставі цивільно-правових договорів (зберігання, майнового найму тощо), в оперативному управлінні, на праві повного господарського відання, а також на інших підставах, установлених законом. Відповідачем у справах цієї категорії є особа, яка на момент подання позову фактично володіє майном без підстав, передбачених законом, адміністративним актом чи договором».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2023року у справі №357/8277/19 (провадження № 14-65цс22) вказано, що: «Велика Палата Верховного Суду вже зазначала, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (частина друга статті 24 Закону № 161-XIV); укладення договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою /постанови від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц, від 10 квітня 2019року у справі № 587/2135/16-ц, від 02 жовтня 2019року у справі № 587/2331/16-ц, від 15 січня 2020року у справі № 587/2326/16-ц, 01 квітня 2020року у справі № 610/1030/18/.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020року у справі №610/1030/18 конкретизувала власний правовий висновок щодо права орендаря за первинним договором оренди земельної ділянки на захист свого права, визначивши, що якщо під час дії першого договору оренди земельної ділянки був укладений другий договір з іншим орендарем і право останнього зареєстроване, то суд зможе захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати своє право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте таку можливість первинний орендар матиме лише тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2023року у справі № 357/8277/19 (провадження № 14-65цс22) вказано, що: «щодо вимоги про витребування земельної ділянки в третьої особи, то первісний орендар може заявити таку вимогу лише в тому разі, якщо він (первісний орендар) зареєстрував своє право оренди. Проте «витребування земельної ділянки» не є наслідком визнання недійсним договору оренди, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права оренди наступним орендарем.

У разі укладення договору оренди земельної ділянки в період чинності попереднього договору оренди оскаржуваний договір оренди може бути визнано недійсним, однак у вказаному випадку позивач заявив вимогу про витребування земельної ділянки, задоволення якої повністю поновлює його права орендаря.

Оскільки зареєстроване право оренди землі є речовим правом, то і способи захисту такого права можуть бути такими, що притаманні речовим правам.

У відносинах оренди визнається право орендаря на абсолютний захист від порушення його права на орендоване майно третіми особами; на збереження сили договору оренди при переході права власності на орендоване майно до іншої особи (право слідування).

У статті 27 ЗУ Про оренду землі передбачається, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами.

У контексті спору щодо земельної ділянки, переданої в оренду, тимчасовим володільцем такої земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право оренди землі, а відтак неволодіючий орендар, право оренди якого порушено, може скористатися спеціальним способом захисту, який передбачено спеціальним законом, а саме статтею 27 ЗУ Про оренду землі, на підставі якої він може витребувати земельну ділянку із чужого незаконного володіння.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У даній справі встановлено, що при зверненні із позовом ОСОБА_1 посилався на те, що Договір про розірвання Договору оренди від 15 жовтня 2018року він не підписував. І цей договір став підставою для внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині припинення іншого речового права, індексний номер рішення 44697255 від 19 грудня 2018року. Станом на день подання позову право користування земельною ділянкою площею 10,76га, кадастровий номер :02:002:0870 (поділена на земельні ділянки площею 5,85га - присвоєно кадастровий номер :02:002:1055, та площею 4,91га - присвоєно кадастровий номер :02:002:1054) залишається за ОСОБА_3 та ФГ «Дніпровські Чорноземи». Тому ОСОБА_1 просив витребувати з незаконного володіння у ФГ «Дніпровські Чорноземи» земельну ділянку площею 10,76га, з кадастровим № :02:002:0870 (поділена на земельні ділянки площею 5,85га - присвоєно кадастровий номер :02:002:1055, та площею 4,91га присвоєно кадастровий номер :02:002:1054).

Суд першої інстанції встановив, що 08 лютого 2022року у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу щодо належності ОСОБА_1 підпису в оспорюваному Договорі про розірвання Договору оренди від 15 жовтня 2018року (том IV, а.с.8).

22 грудня 2022року на адресу суду надійшло повідомлення експерта про неможливість надання висновку експерта № 7773 від 14 грудня 2022року в зв`язку ненаданням експерту оригіналу досліджуваного документа (том IV, а.с.70-72).

22 серпня 2019року до суду надано копію спірного Договору про розірвання Договору оренди від 15 жовтня 2018року /том І а.с.139), однак на вимогу суду оригінали витребуваного правочину не надано, у зв`язку із чим суд вважав, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання ухвали суду про витребування договору, який має ключове значення для встановлення належності волевиявлення та підпису позивача на спірному правочині.

Суд вказав, що не приймає як доказ неналежності підпису позивача у спірному Договорі про розірвання Договору оренди від 15 жовтня 2018року висновок спеціаліста від 04 вересня 2019року, оскільки за наведених умов вказаний документ не має доказового значення і не є належним та допустимим доказом /том І, а.с.186-191/.

Заразом, враховуючи обставини ухилення відповідача, - ОСОБА_2 , якому судом створені належні умови для того, щоб він реалізував свої права та процесуальні обов`язки, - від подання доказу, який є визначальним для вирішення спору, суд правильно вважав за необхідне визнати обставину на яку посилається позивач, а саме факт відсутності підпису позивача на Договорі про розірвання Договору оренди від 15 жовтня 2018року, а звідси і відсутності волевиявлення ОСОБА_1 на розірвання договору оренди.

Вираження волі ОСОБА_1 відповідач пов`язував із вчиненням ним певних дій, складанням та підписанням письмового Договору про розірвання Договору оренди від 15 жовтня 2018року, однак факт вираження стороною правочину орендарем його волевиявлення зовнішньої об`єктивної форми виявлення волі особи, що проявляється у вчиненні цілеспрямованих дій з метою зміни цивільних правовідносин, що склалися на момент вчинення правочину жодним чином не підтверджено.

Тож за встановлених обставин ОСОБА_1 , як орендар волю на розірвання Договору оренди спірної земельної ділянки не виявляв, з огляду на що, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що земельна ділянка вибула з володіння орендаря поза його волею без прийняття ним відповідного рішення.

Одночасно звертаючись до суду з апеляційної скаргою, заявниця вказувала, що у зв`язку з поділом земельної ділянки площею 10,76га з кадастровим номером :02:002:0870 її державна реєстрація була скасована, а тому вказана земельна ділянка перестала існувати як об`єкт цивільних прав та не може бути витребувана.

Розглядаючи обставини цієї справи в контексті вказаних норм права право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб та перехід права власності на земельну ділянку, зміна її цільового призначення не припиняє встановлених обмежень, обтяжень.

Поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки.

Передача земельної ділянки в оренду і є таким обтяженням права власника земельної ділянки.

Отже формування земельних ділянок їх власником, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Тож, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що у контексті спору щодо земельної ділянки, переданої в оренду, тимчасовим володільцем такої земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право оренди землі, а відтак неволодіючий орендар, право оренди якого порушено, може скористатися спеціальним способом захисту, який передбачено спеціальним законом, а саме статтею 27 ЗУ Про оренду землі, на підставі якої він може витребувати земельну ділянку із чужого незаконного володіння.

Отже, встановивши фактичні обставини у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в тій частині, яка була передана судом касаційної інстанції та новий розгляд суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у оскаржуваному судовому рішенні, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судом.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Водночас, заявницею апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які вона не змогла повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб відповідач надала пояснення та докази щодо обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх заперечень.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції в частині позовних вимог, що стали предметом апеляційного розгляду правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

В решті рішення суду не було предметом перегляду судом апеляційної інстанції та його законність і обґрунтованість не перевірялась.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність та обґрунтованість рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, які в цій справі складаються із судового збору, апеляційний суд виходить з наступного.

За положеннями частин першої та тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у даній справі суд дійшов висновку про необхідність задоволення однієї позовної вимоги ОСОБА_1 , за яку ним було сплачено судовий збір у суді першої інстанції у розмірі 768,40грн, а також враховуючи подання двічі ОСОБА_1 касаційних скарг у даній справі, які були задоволені щодо цієї ж позовної вимоги та відповідно сплати ним судового збору у розмірі 9 956,00грн та 9 776,08грн, вказані суми судового збору підлягають стягненню з відповідачів у справі на користь позивача по 6 833,49грн з кожного окремо.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2023року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , фермерського господарства «Дніпровські Чорноземи» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору по 6 833,49грн з кожного окремо.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 травня 2025року.

Судді: