ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/128/25 Справа № 215/5579/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

13 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Головне управління пенсійного фонду України у місті Києві

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, цивільну справу заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Балюра Андрій Станіславович, про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 215/5579/21 за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року, ухваленого суддею Лиходєдовим А.В., повний текст судового рішення складено 15 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві задоволено частково, ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат на правничу допомогу змінити, стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 2000,0 грн на відшкодування судових витрат на правничу допомогу. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У лютому 2025 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Балюра Андрій Станіславович, звернулась до Дніпровського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 215/5579/21 за позовом ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що постановляючи рішення Дніпровського апеляційного суду від 29.01.2025 судом не були вирішені усі питання, які стосуються судових витрат.

Також звертає увагу суду на те, що позивачкою було обґрунтовано вимоги заяви про стягнення судових витрат зокрема неправомірною поведінкою апелянта, яка й призвела до виникнення зазначеного спору.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Балюра Андрій Станіславович, просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь позивачки ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені нею в Дніпровському апеляційному суді у розмірі 9333,33 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві звернулось до суду апеляційної інстанції з запереченнями на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

Сторона відповідача посилається на те, що до суду апеляційної інстанції під час розгляду справи було направлене клопотання про зменшення розміру судових витрат, яке враховане при ухвалення рішення 29.01.2025.

Вважає, що стороною позивача не надано жодного доказу (квитанції, прибуткового касового ордеру, платіжного доручення, тощо) на підтвердження перерахунку зазначених у Додатковій угоді №1, та Додатковій угоді № 2 коштів за надання послуг. Отже сторона просить стягнути кошти, які не були сплачені.

З урахуванням викладеного, вважає вимогу про стягнення витрат на професійну правову допомогу необґрунтованою, та такою що не підлягає задоволенню.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь в судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимого п. 11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 КПК України, колегія суддів визнала неявку учасників справи в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Згідно із частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною другою статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, втому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що 25.08.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у місті Києві про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 55985,58 грн з 22.05.2021 року по 20.08.2021 року, та стягнення витрат на правничу допомогу.

Заявою від 27.07.2022 збільшила позові вимоги до 115525,80 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22.05.2021 по 25.11.2021.

Рішенням від 27.02.2023 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві на користь ОСОБА_1 - 115525 грн. середнього заробітку за час затримання виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 22.05.2021 по 25.11.2021 та витрати на правничу допомогу у розмірі 27739,17 грн. Також стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2724 грн.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу з заявою, у якій просила замінити боржника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві) у виконавчому провадженні № 71398477, відкритому 28.03.2023 на підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року в цивільній справі № 215/5579/21.

В обґрунтування заяви зазначала, що 01 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 2620-ІХ від 21 вересня 2022 року.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві; Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві задоволено, змінено боржника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві (, м. Київ, пр. Перемоги, 92/2) на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) у виконавчому провадженні № 71398477, відкритому 28.03.2023 р. на підставі рішення від 27.02.2023 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у цивільній справі № 215/5579/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 18000 грн на відшкодування судових витрат на правничу допомогу.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві звернулись з апеляційною скаргою до Дніпровського апеляційного суду, посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просили її скасувати та винести нову, якою у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задоволено частково, ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року змінено лише в частині стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 2000,0 грн, в іншій частині рішення суду залишено без змін, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції колегія не вбачає.

Тобто, судом вже було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, як це передбачено ст. 382 ЦПК України, а відтак відсутні підстави для повторного їх розподілу, а відповідно й в ухвалені з цього приводу додаткого рішення .

На підставі викладеного та керуючись статтями 137, 141, 261, 270, 353 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Балюра Андрій Станіславович про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: Я.М.Бондар

Судді: В.П.Зубакова

В.О.Остапенко