УХВАЛА

23 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 760/34774/19

провадження № 61-14419св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клішин Денис Андрійович, державний реєстратор комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макаров Олег В`ячеславович, ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-Капітал-Буд», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства

з обмеженою відповідальністю «Альфа-Капітал-Буд», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, зобов`язання вчинити дії та скасування запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

Угрудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клішина Д. А., державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макарова О. В., ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Капітал-Буд» (далі - ТОВ «Альфа-Капітал-Буд»), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії та скасування запису про право власності.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року

в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року стягнено з ОСОБА_1 на користь приватного нотаріуса Клішина Д. А. витрати на правничу допомогу в сумі 24 500,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 вересня

2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року без змін.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 25 листопада

2020 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено.

Ухвалено додаткове судове рішення, яким доповнено резолютивну частину постанови Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, яким апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 23 квітня 2020 року без змін, абзацом такого змісту:

«Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 26 930,00 грн у рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених

у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції».

Постановою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року касаційні скарги

ОСОБА_1 , підписані представником ОСОБА_6 , задоволено частково.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, ухвалену за результатами перегляду рішення,вчастині позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Клішина Д. А., державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Макарова О. В.про визнання правочинів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії та скасування запису про право власності змінено

в мотивувальній частині, викладено їх у редакції постанови Верховного Суду.

В іншій частині рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, ухвалену за результатами перегляду рішення, додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, додаткову постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року скасовано.

Справу № 760/34774/19 в частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії та скасування запису про право власності направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року

в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року стягнено з ОСОБА_1 на користь приватного нотаріуса Клішина Д. А.

24 500,00 грн витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14 червня 2023 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_7 , на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року задоволено частково.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , подані представником ОСОБА_5 , на додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року та додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14 червня

2023 року задоволено.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року, додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня

2022 року та додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від

14 червня 2023 року скасовано і прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.

Визнано недійсним інвестиційний договір від 30 вересня 2016 року

№ 30-13/09/2016, укладений між ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» і ОСОБА_3 .

Визнано недійсним договір про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором від 30 вересня 2016 року № 30-13/09/2016, укладений 11 серпня 2017 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Визнано недійсним договір про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором від 30 вересня 2016 року № 30-13/09/2016, укладений 14 листопада 2017 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 .

Зобов`язано ОСОБА_2 привести квартиру

АДРЕСА_1 у стан нежитлового приміщення технічного поверху шляхом знесення вхідних дверей, міжкімнатних ненесучих перегородок, інженерних мереж водопостачання, водовідведення, електропостачання, санітарних та інших вузлів житлового приміщення та звільнити це приміщення.

Скасовано державну реєстрацію прав на нерухоме майно, здійснену приватним нотаріусом Клішиним Д. А. як державним реєстратором 18 листопада

2017 року, рішення № 38210572.

Скасовано державну реєстрацію прав на нерухоме майно, здійснену державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Макаровим О. В. 15 лютого 2019 року, рішення № 45620679.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Заяви приватного нотаріуса Клішина Д. А. і ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення залишено без задоволення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 26 листопада 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 залишено без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року залишено без змін.

Поновлено дію постанови Київського апеляційного суду від 23 жовтня

2024 року.

У відзиві на касаційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 зазначила про орієнтовний розмір судових витрат на правничу допомогу, які очікує понести позивач, а також вказала, що докази на їх підтвердження будуть подані в порядку та строки, визначені процесуальним законодавством, тобто протягом 5 днів з дати ухвалення постанови за результатом розгляду касаційної скарги.

Згідно з повідомленням про доставлення електронного листа документ

в електронному вигляді - постанова про залишення касаційної скарги без задоволення від 26 листопада 2025 року у справі № 760/34774/19 - було надіслано одержувачу ОСОБА_5 та доставлено до її електронного кабінету 02 грудня 2025 року о 04:40:09 год.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

05 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_9 через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду заяву (вх. № 3507/0/216-25 від 08 грудня 2025 року), у якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що при ухваленні постанови суд касаційної інстанції не вирішив питання щодо розподілу судових витрат на правову допомогу. Адвокат Адвокатського об`єднання «Пі Джі Ло Фірм» (далі - АО «Пі Джі Ло Фірм») здійснював представництво Туз М. М. у суді касаційної інстанції. Надаючи правову допомогу, керуючий партнер АО «Пі Джі Ло Фірм» здійснив: аналіз законодавства щодо суті касаційної скарги ОСОБА_2 ; підготовку та подання до касаційного суду клопотання про надання доступу до електронної справи; підготовку та подання до касаційного суду відзиву на касаційну скаргу. Заявник указує, що умовами договору про надання правової допомоги від

05 квітня 2023 року № 35 визначено вартість послуг, що становить 1 000,00 грн за годину роботи партнера. Загальний розмір документально підтверджених витрат ОСОБА_1 на правову допомогу становить 13 000,00 грн. У відзиві на касаційну скаргу зазначався попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, а також зроблено письмові заяви, що детальний розрахунок витрат

з підтверджуючими їх доказами (договір, акт, квитанція про оплату тощо) будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як це передбачено частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Заявник також указує, що оскільки судове рішення було ухвалено без участі сторін, а постанова Верховного Суду від 26 листопада 2025 року надіслана на електронну адресу адвоката позивача 02 грудня 2025 року, ця заява подається протягом п`яти днів з дати отримання стороною позивача копії постанови суду касаційної інстанції, що надійшла на електронну пошту.

До заяви представник ОСОБА_1 - Лаухіна В. В. долучила накладні та квитанції про відправлення заяви про ухвалення додаткового рішення і доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи.

Короткий зміст заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення

09 грудня 2025 року Верховний Суд направив приватному нотаріусу

Клішину Д. А., державному реєстратору Макарову О. В., ОСОБА_2 і його представнику ОСОБА_8 , ТОВ «Альфа-Капітал-Буд»,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 копію заяви про ухвалення додаткового рішення.

Згідно з повідомленням Верховного Суду про доставлення електронного листа документ в електронному вигляді - заява № 3507/0/216-25 надіслано

і доставлено до електронного кабінету Роздорожного О. О. 09 грудня 2025 року.

Заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення не надходили.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині першій статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази

і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що

й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Перевіривши доводи заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про залишення її без розгляду з огляду на таке.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства

є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу сторона

у справі зобов`язана надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення

з цього питання.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати не проводяться.

Указані висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною

у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19).

Відповідно до частин четвертої, п`ятої, восьмої статті 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано

у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частинами першою, третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Як випливає зі статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України, у разі неподання доказів понесення судових витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат підлягає залишенню судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.

Постанова Верховного Суду про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін ухвалена 26 листопада 2025 року. Ураховуючи норми частини восьмої статті 141 та частини третьої статті 124 ЦПК України, останнім днем подання заяви про ухвалення додаткового рішення

з відповідними доказами є 01 грудня 2025 року. Заява про ухвалення додаткового рішення подана до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 05 грудня 2025 року, тобто з пропуском установленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України строку, і питання про поновлення цього строку заявник не порушує.

Попри те, що заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу подана з порушенням п`ятиденного строку на подання такої заяви, заявник не порушує питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Факт отримання заявником постанови Верховного Суду від

26 листопада 2025 року - 02 грудня 2025 року не впливає на перебіг процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, єпідстави для застосування частини восьмої статті 141 ЦПК України, відповідно до якої у разі неподання доказів на підтвердження витрат, які понесла сторона у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення така заява залишається без розгляду, якщо відсутнє клопотання заявника про поновлення цього строку або суд визнає причини пропуску процесуального строку неповажними.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення у справі № 760/34774/19 залишити без розгляду.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов