Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6179/24
Провадження № 2/711/87/25
24 грудня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Буйновській А.П,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву представника Об`єднання співвласників 10-типоверхової 32-квартирної житлової блок-секції по бульвару Шевченка 250 в м. Черкаси «АЛЬФА» - Плакущого С.В. про ухвалення додаткового рішення у справі №711/6179/24 про стягнення із ОСОБА_1 витрат правничу допомогу,
В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала на розгляді цивільна справа №711/6179/24 за позовом Об`єднання співвласників 10-типоверхової 32-квартирної житлової блок-секції по бульвару Шевченка 250 в м. Черкаси «АЛЬФА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.
05.12.2025р. суд ухвалив рішення, яким позовні вимоги Об`єднання співвласників 10-типоверхової 32-квартирної житлової блок-секції по бульвару Шевченка 250 в м. Черкаси «АЛЬФА» задоволено частково. Стягнув із ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників 10-типоверхової 32-квартирної житлової блок-секції по бульвару Шевченка 250 в м. Черкаси «АЛЬФА» заборгованість з оплати внесків по утриманню будинку та прибудинкової території в розмірі 23 129 грн., нараховані на суму заборгованості інфляційні нарахування в розмірі 3 044 грн. 72коп. та три відсотки річних в розмірі 590 грн. 18 коп.
12.12.2025р. на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Плакущого С.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки судом не вирішувалося питання щодо відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу так, як представником позивача було зроблено заяву про те, що докази надання правничої допомоги будуть надані суду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
А тому, просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 14 000 грн.
В судове засідання представник позивача адвокат Плакущий С.В. не з`явився та не повідомив про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомний в установленому законом порядку.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та його представники адвокати Чечот А.А. та Чечот Я.Г. не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Відповідач ОСОБА_1 судову повістку-повідомлення, направлену SMS-повідомленням, отримав 19.12.2025р. Представник відповідача адвокат Чечот Я.Г. судову повістку про виклик до суду, направлену SMS-повідомленням у додатку «Vіber» отримав 19.12.2025р. Представник відповідача адвокат Чечот А.А. судову повістку про виклик до суду, направлену SMS-повідомленням у додатку «Vіber» отримала 19.12.2025р.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази на підтвердження розміру понесених сторонами судових витрат, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Оскільки за наслідками розгляду справи по суті позовні вимоги були задоволені судом частково, то витрати позивача на правову допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.
Позивач просив компенсувати йому за рахунок відповідача витрати з оплати правової допомоги в сумі 14 000 грн.
Оцінюючи розмір заявлених стороною позивача вимог для компенсації витрат на правову допомогу суд звертає увагу на наступне.
Верховний Суд у постанові від 17.09.2019р. у справі №810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.
З матеріалів справи судом встановлено, що в якості доказів розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу ним надано:
- договір про надання юридичних послуг та консультацій № 25/07/24 від 25.07.2024р., укладений між Об`єднання співвласників 10-типоверхової 32-квартирної житлової блок-секції по бульвару Шевченка 250 в м. Черкаси «АЛЬФА» та ФОП ОСОБА_2 , предметом якого є надання правової допомоги та підготовка позовної заяви про стягнення із ОСОБА_1 боргу з оплати внесків та утримання будинку та прибудинкової території, вартість правничої допомоги складає 2 500грн. /а.с. 156 том 1/;
- рахунок №32 від 25.07.2024р. на оплату правничої допомоги, наданої ФОП ОСОБА_2 за договором про надання юридичних послуг та консультацій №25/07/24 від 25.07.2024р. на суму 2 500грн. /а.с. 157 том 1/;
- договір-доручення про надання правничої допомоги від 05.09.2024р., укладений між Об`єднання співвласників 10-типоверхової 32-квартирної житлової блок-секції по бульвару Шевченка 250 в м. Черкаси «АЛЬФА» та адвокатом Плакущим С.В. /а.с. 116 117, 159-161 том 1/;
- додаткову угоду №1 від 05.09.2024р. до договору-доручення про надання правничої допомоги від 05.09.2024р., в якій визначено види правничої допомоги та їх вартість /а.с. 118, 162-163 том 1/;
- акт приймання-передачі №4 від 25.10.2024р. до договору про надання правничої допомоги від 05.09.2024р. на суму 1 500 грн., з яких: ознайомлення з матеріалами справи №711/6179/24 в суді (про стягнення боргу з ОСОБА_1 ) 500 грн., представництво інтересів клієнта у Придніпровському районному суді по справі №711/6179/24 1 000 грн. (1-е судове засідання, що відбулось 23.10.2024р.) /а.с. 164 том 1/;
- прибутковий касовий ордер від 04.11.2024р. на суму 1 000 грн. /а.с. 165 том 1/;
- акт приймання-передачі №5 від 02.12.2024р. до договору про надання правничої допомоги від 05.09.2024р. на суму 3 500 грн., з яких: складання заперечення від 21.10.2024р. на заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення 2 500 грн., представництво інтересів клієнта у суді 1 000 грн. (судове засідання, що відбулось 26.11.2024) /а.с. 166 том 1/;
Стосовно належності підтвердження розміру витрат, в контексті питання їх фактичного понесення позивачем, суд звертає увагу, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.). Отже та обставина, що суду не надано доказів фактичної сплати відповідних витрат позивачем не є підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат.
Разом з тим, надаючи оцінку вимогам позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в контексті критеріїв співмірності та пропорційності таких витрат, суд виходить з наступного.
Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Проте, у частині третій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною другою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин четвертої, п`ятої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Також у постановах Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020р. у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009р., справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015р.). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р., за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати у сумі 2 500 грн. складаються з оплати послуг ФОП ОСОБА_2 , яка діє на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.02.2022р., за вчинення наступних процесуальних дій, які обумовили витрати адвокатом його робочого часу:
- підготовка правової позиції та збір необхідних доказів для підготовки позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 боргу з оплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, нарахування на суму заборгованості по періодам 3% річних та інфляційних витрат;
- пошук та аналіз релевантного законодавства;
- з`ясування інших фактичних даних, якими будуть обґрунтовуватися позовні вимоги;
- пошук та аналіз актуальної судової практики;
- підготовка позовної заяви до суду першої інстанції, що включає в себе визначення підсудності розгляду позовної заяви, визначення складу учасників судового процесу, написання позовної заяви (з описом фактичних обставин справи та посиланням на норми матеріального та процесуального права), проведення розрахунків заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.
Вирішуючи питання про відшкодування позивачу вказаних витрат на правничу допомогу, суд враховує правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (14-44цс21), про те, що поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019). Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України.
Отже, враховуючи викладене вище, а також те, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що Пасіченко К.П. є адвокатом і нею надавались позивачу юридичні послуги та консультації як адвокатом, то за таких обставин суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу у розмірі 2 500 грн., які були надані ФОП ОСОБА_2 . Крім того, аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати у розмірі 11 500 грн. складаються з оплати послуг адвоката Плакущего Сергія Володимировича, який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії СА №1099842 від 09.10.2024 /а.с. 116 том 1/, за вчинення наступних процесуальних дій, які обумовили витрати адвокатом його робочого часу:
- ознайомлення з матеріалами справи 14.10.2025р. 500 грн.;
- складання заперечення на заяву про перегляд заочного рішення суду 2 500 грн.;
- представництво Клієнта в судових засіданнях 23.10.2024р. та 26.11.2024р. 2 000 грн.;
- підготовка клопотання про поновлення провадження у справі 500 грн.,
- представництво інтересів Клієнта в шести судових засіданнях: 17.12.2024р., 13.01.2025р., 23.01.2025р., 28.01.2025р., 18.11.2025р., 28.11.2025р. 6 000 грн.
Оцінюючи складність характеру спірних правовідносин, суд звертає увагу, що за своєю сутністю спірні правовідносини не є складними, а судова практика по такій категорії справ є усталеною і однотипною.
Надання правової допомоги обумовлено консультуванням та складанням процесуальних документів, що здійснювалось адвокатом Плакущим С.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 05.09.2024р. та додаткової угоди до нього. Умовами такого договору передбачено, що він укладений позивачем з адвокатом Плакущим С.В. з метою надання останнім позивачу послуг, пов`язаних зі здійсненням представництва та захисту прав та законних інтересів клієнта з будь-яких питань. Враховуючи, що основним видом діяльності Об`єднання співвласників 10-типоверхової 32-квартирної житлової блок-секції по бульвару Шевченка 250 в м. Черкаси «АЛЬФА» є управління багатоквартирним будинком та нерухомим майном, то слід виснувати, що претензійно-позовна робота позивача з боржниками має однотипний характер.
Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 11 500 грн. є необґрунтованою та не співмірною з реальним обсягом правової допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг. До того ж відповідна сума витрат (11 500 грн.) майже дорівнює половині розміру ціни позову.
За таких обставин, беручи до уваги зміст позовних вимог, складність справи, сутність спірних правовідносин, обсяг виконаних представником позивача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, а також часткове задоволення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в межах суми 7 000 грн., оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність, об`єм справи, ціну позову, а також суму платежу, присуджену судом до стягнення з відповідача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11-13, 133, 137, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Заяву представника Об`єднання співвласників 10-типоверхової 32-квартирної житлової блок-секції по бульвару Шевченка 250 в м. Черкаси «АЛЬФА» - Плакущого С.В. про ухвалення додаткового рішення у справі №711/6179/24 про стягнення із ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений 29.12.2025р.
Головуючий: В.М. Скляренко