КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини після досягнення найстаршою дитиною повноліття,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року, постановлену під головуванням судді Сенюти В.О.,-

встановив:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини після досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано ОСОБА_1 уточнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справарозглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не усунуто недоліки, визначені ухвалою суду від 25 липня 2025 року.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до абз. 1 ч. ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 21 липня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 12 квітня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року змінено в частині визначення розміру аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 квітня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року залишено без змін.

Звертаючись до суду із названою позовною заявою, ОСОБА_1 просила визначити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано ОСОБА_1 уточнити заявлені позовні вимоги. Суд першої інстанції зазначив, що при наявності рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей, ОСОБА_1 повторно звернулась до суду із позовом та просить визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на яку вже стягуються аліменти.

Згідно довідки про доставку електронного листа, копію ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року доставлено до електронної скриньки ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 30 липня 2025 року о 14 год 02 хв.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не усунуто недоліки, визначені ухвалою суду від 25 липня 2025 року.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.

Так, відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що у випадку встановлення не точних чи не чітких позовних вимог ОСОБА_1 , що може у подальшому вплинути на вирішення спору по суті, суд першої інстанції не позбавлений можливості у підготовчому засіданні уточнити позовні вимоги чи заперечення проти них.

Судом першої інстанції безпідставно повернуто позовну заяву позивачеві через неусунення недоліків позовної заяви, оскільки обставини, вказані в ухвалі суду від 25 липня 2025 року, не можуть бути перешкодою у доступі до правосуддя.

Ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності цивільного процесу, у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення позовної заяви.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що питання вирішено з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак вона підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 рокускасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 16 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко