Справа № 375/2876/25
Провадження № 2/375/1230/25
Рокитнянський районний суд Київської області у складі судді: Антипенка В. П.
за участю: секретаря судового засідання: Голованової В. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини,
25.11.2025 позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти:
- на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття;
- на утримання дружини, ОСОБА_1 , в розмірі 1/6 частки від доходу батька дитини до досягнення дитиною трьох років, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, а саме до 17 липня 2026 року.
Також відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, позивачка просила допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.
Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим, що вона та відповідач перебувають у шлюбі з 31.01.2023.
Від шлюбу сторони спору мають малолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Довгий час позивачка з відповідачем мали повноцінну сім`ю. Згодом їх відносини поступово стали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до припинення наших фактичних шлюбних відносин. Донька проживає та буде проживати разом із позивачкою.
З 23.11.2025 позивачка з відповідачем проживають окремо. У зв`язку з тяжким розривом відносин між ними, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачка планує отримувати згідно законодавства України, оскільки знаючи відповідача, добровільної допомоги на утримання сім`ї останній надавати не буде. На даний час відповідач працює на СТО у селищі Рокитне. Позивачка не працює, займається доглядом за дитиною.
Відповідно до норм СК України просила задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 01.12.2025 відкрито провадження по справі, постановлено справу слухати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
Ухвалою суду від 24.12.2025 постановлено справу слухати заочно.
Позивачка просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не подала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.3 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав.
Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України.
Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
31.01.2023 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб.
Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 03.08.2023, позивачка та відповідач мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Сторона відповідача не заперечувала проти того, що станом на дату розгляду справи їх дитина, ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю.
Позивач вважає, що відповідач має можливість утримувати її до досягнення дитиною трирічного віку та саму дитину, а тому повинен сплачувати аліменти.
У зв`язку із цим між сторонами виник спір, з метою вирішення якого позивач звернулася до суду.
Норми права, застосовані судом при вирішенні спору.
Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.
Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Згідно із ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Розглядаючи спір, суд дійшов таких висновків.
Щодо стягнення аліментів на утримання дружини
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.
Подавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Факт того, що дитина проживає з позивачкою не заперечувався сторонами та підтверджується довідкою Таращанської міської ради від 26.11.2025.
Так само відповідач не подав заперечень стосовного того, що він не має можливості утримувати свою дружину.
А тому у своїй сукупності докази по справі дають можливість дійти обгрунтованого висновку, що відповідач на дату ухвалення судового рішення має можливість утримувати свою колишню дружину до досягнення дитиною віку трьох років.
Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків.
Сторонами не заперечувався факт того, що спільна дитина сторін спору проживає разом із позивачкою. Сторони також не заперечували того, що відповідач отримує доходи від неоформлених трудових відносин.
Суд звертає увагу на те, що позивачкою не надано доказів або ж обгрунтованого розрахунку витрат, які обгрунтовують саме такий розмір присуджуваних аліментів 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів.
Водночас, відповідач не надав доказів, що рівень його доходу та витрат не дають змоги сплачувати аліменти на утримання дружини.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, фінансових можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років, як того просила позивачка.
Щодо стягнення аліментів на дитину
У судовому засіданні не встановлено обставин, за яких відповідач міг би бути звільнений від обов`язку утримувати свою дитину.
Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач отримує доходи від здійснення підприємницької діяльності.
Доказів того, що відповідач не є батьком дитини, на утримання якої стягуються аліменти, суду не надано.
Суд звертає увагу на те, що заявлений позивачем розмір аліментів на дитину є співмірним із потребами дитини та такими, що забезпечать її гармонійний розвиток.
За таких обставин, враховуючи співмірність витрат, які батьки повинні нести на утримання своїх дітей, суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Згідно ч. 1 ст. 79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на утримання дружини та дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
За таких обставин позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2422,40 грн. за дві позовні вимоги.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях.
На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі (1211,20 х 2) = 2422,40 грн. (за дві позовні вимоги).
Керуючись ст.4 - 13, 81, 133, 141, 259, 263 - 265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання позовної заяви, з 24.11.2025, і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - у межах суми платежу за один місяць, починаючи з 24.11.2025.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно, з дня подання позовної заяви, з 24.11.2025, до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.
Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно, з дня подання даної позовної заяви, з 24.11.2025, до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку - у межах суми платежу за один місяць, починаючи з 24.11.2025.
Заочне рішення може бути переглянуто Рокитнянським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя В. П. Антипенко