Справа № 214/9004/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

29 грудня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.

за участю секретаря Фартушної Є.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.04.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого став ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0, згідно якого останній було надано кредит у сумі 12 000,00 доларів США строком до 04.07.2008 зі сплатою за користування кредитними коштами 15 % річних. З метою повного та своєчасного виконання забов`язання за кредитним договором між Акціонерним комерційним іннваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 02.04.2008, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов`язань ОСОБА_1 . У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору та договору поруки Акціонерний комерційний іннваційний банк «УкрСиббанк» звернувся до Саксаганського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Саксаганського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2012 задоволено позовні вимоги Акціонерного комерційного іннваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 69 646,88 грн.

12.12.2011 ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» уклади договір факторигну № 1, за яким право вимоги кредитної заборгованості за кредитним договором № 0 від 02.04.2008 перейшло до ТОВ «Кей-Колект».

На час звернення відповідачами рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області не виконано.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності , позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі будучи повідомленими про дату та час розгляду справи , до суду не з`явилися, клопотань чи відзиву не надходило.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, заочно у відповідності до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України, проти чого позивач не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.04.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого став ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0, згідно якого останній було надано кредит у сумі 12 000,00 доларів США строком до 04.07.2008 зі сплатою за користування кредитними коштами 15 % річних.

З метою повного та своєчасного виконання забов`язання за кредитним договором між Акціонерним комерційним іннваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 02.04.2008, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов`язань ОСОБА_1 .

Рішенням Саксаганського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2012 задоволено позовні вимоги Акціонерного комерційного іннваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 69 646,88 грн.

12.12.2011 ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» уклади договір факторигну № 1, за яким право вимоги кредитної заборгованості за кредитним договором № 0 від 27.06.2008 перейшло до ТОВ «Кей-Колект».

Отже, з матеріалів справи встановлено, що на підставі рішення Саксаганського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2012 року виникло зобов`язання перед Акціонерним комерційним іннваційним банком «УкрСиббанк», а в подальшому після заміни сторони у виконавчому провадженні, перед ТОВ «Кей-Колект» сплатити грошові кошти.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За правилами ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

У пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц зазначено, що: "у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань".

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 по справі №361/7939/2015ц вказано, що суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року у справі № 536/1841/15-ц зроблено висновок, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

З огляду на викладені висновки Верховного Суду, які відповідно ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судом щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати від відповідача застосування наслідків порушення виконання рішення у вигляді сплати штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України.

Судом встановлено, що вищевказане рішення суду відповідачі не виконали, заборгованість не виплатили, протилежного останніми жодними доказами спростовано не було.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У частині другій статті 625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такий правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції.

У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Таким чином, при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні.

Позивач зазначає, що прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачами порушує його майнові права та інтереси, а тому з відповідачів на його користь підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 10 240,92грн.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Позивач зазначає, що у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання з відповідача на його користь підлягає сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 33 773,32 грн.

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача у позовній заяві, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по 1211,20 грн з кожного відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» 3% річних у розмірі 10 240,92 грн., інфляційні втрати у розмірі 33 773,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект`судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект`судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку в Дніпровському апеляційному суді шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», , адреса: 01103, м. Київ, вул. Менделеєва, 12, офіс 94/1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Н.Г.Ковтун