Справа № 307/1464/15-ц
Провадження № 22-ц/4806/1515/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

29 грудня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Тетарчук Інна Віталіївна, на рішеня Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2015 року у складі судді Розман М.М., у справі за позовом прокурора Тячівського району в інтересах Усть-Чорнянської селищної ради до ОСОБА_1 про зміну договору оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2015 року, позов прокурора Тячівського району в інтересах Усть-Чорнянської селищної ради задоволено. Внесено зміни до п.8 Договору оренди земельної ділянки від 20.08.2007 року укладеного між Усть-Чорняською селищною радою ОСОБА_1 , на земельну ділянку площею 0,9665 га., який 27 вересня 2007 року зареєстрований у Тячівському відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК «за №-006 та викладено в такій редакції: «орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5% від нормативного грошової оцінки земельної ділянки, що становить 8457 гривень 75 копійок в рік».

Не погодившись із вказаним рішенням, 08 грудня 2025 року (згідно штемпеля на конверті) через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тетарчук Інна Віталіївна, подала апеляційну скаргу та одночасно заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку апелянт зазначає, що оскаржуване судове рішення не отримувалося, представника ОСОБА_1 - адвокат Тетарчук І.В., було ознайомлено з матеріалами справи 26.11.2025 року на відповідний запит. Ухвалу про відкриття провадження по справі від 20.05.2015 та позовну заяву, як і оскаржуване рішення суду першої внстанції ОСОБА_1 не отримувала, відповідачу за останньою відомою адресою проживання не направлявся жоден процесуальний документ, що унеможливило вчасно відреагувати на позов шляхом подання відзиву та своєчасно подати апеляційну скаргу. Стверджує, що матеріали справи не містять рекомендованого повідомлення про вручення судового рішення, оскільки після надсилання рішення у вересні, одне повідомлення повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання» через неправильне зазначення адреси отримувача, а друге повідомлення повернулося до суду без повідомлення про вручення ОСОБА_1 .

Вказану справу витребувано з Тячівського районного суду Закарпатської області.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Накладення обмеження дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У пункті 9 частини 1Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (у редакції, що діє від 15.12.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з пунктом 13 частини 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.294 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29 квітня 2015 року прокурор Тячівського району звернувся в суд з позовом в інтересах Усть-Чорнянської селищної ради до ОСОБА_1 про зміну договору оренди земельної ділянки.

05 травня 2015 року Тячівським районним судом, було надіслано запит начальнику Дарницького РВ ДМС України у м. Києві, щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , у відповідь на який, було повідомлено, що ОСОБА_1 зареєстрована з 22.11.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27).

Ухвалою Тячівського районного суду від 20 травня 2015 року відкрито провадження у даній справі.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами надіслано відповідачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та вручено їй 02.06.2015 року, що стверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.34).

Також, 19 червня 2015 року Тячівським районним судом, за тією ж адресою ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 надсилалася повістка/повідомлення про виклик до суду у цивільному провадженні, яку остання отримала 30 червня 2015 року, згідно рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.38).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2015 року позов прокурора Тячівського району в інтересах Усть-Чорнянської селищної ради задоволено. Внесено зміни до п.8 Договору оренди земельної ділянки від 20.08.2007 року укладеного між Усть-Чорняською селищною радою ОСОБА_1 , на земельну ділянку площею 0,9665 га., який 27 вересня 2007 року зареєстрований у Тячівському відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК «за №-006 та викладено в такій редакції: «орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5% від нормативного грошової оцінки земельної ділянки, що становить 8457 гривень 75 копійок в рік». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243 гривні 60 копійок судового збору.

Відповідно до супровідного листа Тячівського районного судувід 12 серпня 2015 року копію оскаржуваного рішення направлено ОСОБА_1 12 серпня 2015 року, за адресою: АДРЕСА_1 , проте дане відправлення повернулося до суду першої інстанції з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 62-63).

16 вересня 2015 року Тячівським районним судом повторно направлено копію оскаржуваного рішення на ту саму адресу ОСОБА_1 , і згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, нею отримано рішення суду 21 вересня 2015 року (а.с.65).

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, апелянт вказує, що копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з доданими до неї матеріалами їй не надходили, як відповідно і оскаржуване рішення суду першої інстанції, а з матеріалами справи ознайомилась лише 26.11.2025, що є поважними причинами пропуску встановленого законодавством строкуна подання апеляційної скарги.

Однак, наведені апелянтом доводи спростовуються матеріалами справи. Зокрема, наявними рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень підтверджується, що апелянт достеменно знала про наявність даного судового провадження, результат розгляду справи та наявність оскаржуваного рішення суду.

При цьому, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Тетарчук Інна Віталіївна, подала апеляційну скаргу лише 08 грудня 2025 року, тобто після спливу десяти років з дня складення повного тексту судового рішення. Варто також зауважити, що в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вказано ту саму адресу на яку направлялася вся поштова кореспонденція суду першої інстанції, в тому числі і оскаржуване рішення.

Згідно ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №361/161/13-ц (провадження №61-37352сво18).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, №17160/06 та №35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року).

Таким чином, з врахуванням вищенаведених обставин, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного рішення, а тому суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює апелянту, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору може бути повернута за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Тетарчук Інна Віталіївна на рішеня Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2015 року у справі за позовом прокурора Тячівського району в інтересах Усть-Чорнянської селищної ради до ОСОБА_1 про зміну договору оренди земельної ділянки відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: