Справа № 454/164/24 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М. Я.
Провадження № 22-ц/811/4305/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

22 грудня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Бойко С.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 17 листопада 2025 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановила:

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 17 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду повернуто заявниці.

Ухвалу суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, шляхом її надсилання засобами поштового зв`язку, 12.12.2025 року.

Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, покликаючись на те, що вона отримала оскаржувану ухвалу 27.11.2025 року, що підтверджується копією конверта поштового відправлення із зазначеним номера трекінгу відправлення, долученого до матеріалів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Враховуючи те, що оскаржувану ухвалу суду апелянт отримала 27.11.2025 року, апеляційну скаргу подала 12.12.2025 року в строк, передбачений п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України, тому є всі підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ч.2 ст.357, ст.185 ЦПК України, апеляційна скарга, оформлена з порушенням вимог встановлених статтею 356 цього Кодексу, залишається без руху.

Відповідно пп.9 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В порушення вимог п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, апелянтом не сплачено судовий збір, розмір ставки якого у відповідності до пп. 9 п.1 ч. 2 ст.4 цього Закону становить 605 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» або відстрочити сплату судового збору у зв`язку з її скрутним матеріальним становищем.

У відповідності до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Системне тлумачення норм статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб як споживачі серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені. Оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. Звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Враховуючи вищенаведене й те, що ОСОБА_1 має статус відповідача у даній справі, норми ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» на неї не поширюються, тому необхідно відмовити у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення, розстрочення чи зменшення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, встановлено, що ОСОБА_1 не надала суду доказів річного доходу за попередній календарний рік, що унеможливлює перевірку наявності підстав для задоволення заявленого нею клопотання відповідно до приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вищенаведене, апелянту необхідно надати суду докази про її майновий стан в цілому, зокрема відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом за 2024 рік, відомості про отримання чи неотримання грошового утримання чи інших видів доходів, з яких не утримуються суми податки, наявність чи відсутність інших доходів, рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними, банківські документи про відсутність на рахунках коштів тощо, для вирішення клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 17 листопада 2025 року.

Враховуючи вищенаведене, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху для усунення вказаного недоліку.

Керуючись ст. ст.185, 357 ЦПК України, суддя

постановила:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 17 листопада 2025 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 17 листопада 2025 року.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 17 листопада 2025 року залишити без руху.

Встановити апелянту строк для усунення вказаного недоліку - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Сплатити судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. оплатити за такими реквізитами:

Найменування суду: Львівський апеляційний суд

Адреса суду: 79008, м.Львів-8, пл. Соборна, 7

Отримувач коштів: ГУК Львів/Личаківський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0013954

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його від сутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Документ, що підтверджує сплату судового збору або докази про звільнення від такого у визначений судом строк представити Львівському апеляційному суду.

У разі невиконання вимог суду у встановлений строк по сплаті судового збору апеляційна скарга буде вважатись неподаною і буде повернута апелянту.

Ухвала суду набирає законної сили з дня прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Суддя Бойко С.М.