Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/316/25
Єдиний унікальний №733/930/25
У Х В А Л А

18 грудня 2025 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді: Т.В. Карапиш

при секретарі: Л.М. Чигрин,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

08 липня 2025 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку з його перебуванням у складі Збройних Сил України.

До клопотання відповідачем додано копію довідки командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 від 13.02.2025 року № 1645/5/815, відповідно до якої сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом у в/ч НОМЕР_1 , що також підтверджується доданою копією контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу від 01.10.2024 року, копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 .

Для уточнення даних щодо перебування відповідача ОСОБА_2 в складі Збройних сил України судом надіслано запит начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 , відповідно до даних єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів проходить військову службу в ЗСУ за контрактом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Російський І.К. не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву, в якій просить суд зупинити провадження у даній справі, так як заперечує проти продовження розгляду справи у зв`язку із перебуванням на військовій службі в складі ЗСУ.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022, з 5:30 год. 24 лютого 2022 року по всій території України запроваджено воєнний стан. Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21.10.2025 року № 14128 строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року до 05 лютого 2026 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

П. 2 ч.1 ст. 253 ЦПК України визначено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно копії контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу від 01.10.2024 року (а.с. 78-79), ОСОБА_2 укладено контракт про проходження військової служби у в/ч НОМЕР_3 (а.с. 78-79).

У відповідності до копії довідки командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 від 13.02.2025 року № 1645/5/815, сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом у в/ч НОМЕР_1 (а.с. 77), що також підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 (а.с. 80).

Відповідно до повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 , відповідно до даних єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів проходить військову службу в ЗСУ за контрактом (а.с. 84).

Відповідно до правових висновків, наведених у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2025 року у справі № 754/947/22, провадження № 14-74цс25, у частині першій статті 3 Закону № 3543-XII визначено, що мобілізаційна підготовка та мобілізація є складовими частинами комплексу заходів, які здійснюються з метою забезпечення оборони держави, за винятком цільової мобілізації. Щодо тлумачення терміну «переведені на воєнний стан» Велика Палата Верховного Суду зазначає, що Указом Президента України введено воєнний стан на всій території України. Цим же Указом на військове командування усіх рівнів покладено обов`язок здійснювати заходи, необхідні для забезпечення оборони України.

Профільне законодавство, зокрема Закон № 3543-XII та Закон № 1932-ХІІ, хоч і не використовує термін «переведення на воєнний стан», натомість оперує поняттям «переведення на організацію і штати воєнного часу». Така трансформація військових формувань є одним із ключових заходів, що вживаються у випадку введення в державі воєнного стану та загальної мобілізації.

З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них.

Водночас приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, -військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій. До того жвійськовослужбовець упродовж особливого періоду може в будь-який момент бути відрядженим до військової частини, задіяної до таких дій (підпункт 4-1 пункту 251 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008). Сучасні форми та способи ведення війни, виконання бойових завдань вимагають участі у бойових діях та захисті суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України не тільки по умовній лінії фронту.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм. Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на таке. Системне тлумачення пункту 2 частини першої статті 251 та статті 254 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що підставами для поновлення зупиненого на підставі цієї процесуальної норми права провадження у справі можуть бути: припинення, у тому числі призупинення, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань під час дії воєнного стану в Україні; припинення воєнного стану в Україні, навіть якщо відповідні особи продовжують військову службу у певній військовій частині, якщо тільки ця військова частина не залишається переведеною на воєнний стан через запровадження / збереження цього стану для певної території України або не залучена до проведення антитерористичної операції.

У практиці Суду визначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справі «Белеш та інші проти Чеської Республіки» (Beles and Others v. the Czech Republic), заява № 47273/99, пункти 50-51 та 69, від 12 листопада 2002 року; рішення у справі «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Croatia), заява № 40160/12, пункт 97, від 05 квітня 2018 року; рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, пункт 29, від 26 липня 2007 року).

Ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи без його участі, то в суду не має підстав для зупинення провадження у справі.

Оскільки відповідач перебуває на військовій службі, що підтверджується доданими ним доказами, висловив бажання про зупинення провадження у даній справі, не бажає розглядати справу в його відсутності чи за участю його представника та так як останній у зв`язку з перебуванням в ЗСУ не може брати участь у судових засіданнях, знайомитися з матеріалами справи, надавати суду пояснення, у т.ч. письмові, суд приходить до висновку, що існують обставини відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, що унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі, а тому провадження у справі підлягає зупиненню до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Керуючись ст. 247, п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, п. 2 ч.1 ст. 253 ЦПК України, ст.ст. 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів зупинити до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. В. Карапиш