Справа № 723/3316/25
Провадження № 2/723/4431/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пташник А.М.

за участю секретаря судового засідання Яворської М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Роговський В.П. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», вбиральні літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під №№ 2, 3, 4, криниці під № 5 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року вказані особи були його членами. Це відповідає роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, який в пункті 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/3 частину згаданого домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 житлового будинку літ.«А-І», 1/3 ганку літ.«а», 1/3 сарая літ.«Б», 1/3 сарая літ.«В», 1/3 вбиральні літ.«Г», 1/3 воріт з хвірткою під № 1, 1/3 огорожі під №№ 2, 3, 4, 1/3 криниці під № 5 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 будучи чоловіком спадкодавця, тобто в силу статті 1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги, на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, а тому відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Взагалом ОСОБА_3 набув право на 2/3 частки домоволодіння 1/3 як його частка у майні колишнього колгоспного двору + 1/3 як спадщина за законом після смерті дружини ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 2/3 житлового будинку літ.«А-І», 2/3 ганку літ.«а», 2/3 сарая літ.«Б», 2/3 сарая літ.«В», 2/3 вбиральні літ.«Г», 2/3 воріт з хвірткою під № 1, 2/3 огорожі під №№ 2, 3, 4, 2/3 криниці під № 5 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При житті все своє майно ОСОБА_3 заповів позивачу ОСОБА_1 . Заповіт був складений 18 жовтня 2022 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Чудейської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 36. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. В установлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 11 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Хоміцької Н.Г. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа № 119/2024. Як вбачається з доданої до позову інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та інших відповідних реєстрів, відомості щодо реєстрації права власності відносно вказаного домоволодіння в цих реєстрах відсутні. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_3 при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про що свідчить вищезгадана інформаційна довідка.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», вбиральні літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під №№ 2, 3, 4, криниці під № 5 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явилася, його представник адвокат Роговський В.П. надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю.

Визнання позову відповідачами, згідно вимогЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», вбиральні літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під №№ 2, 3, 4, криниці під № 5 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року вказані особи були його членами. Це відповідає роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, який в пункті 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно частини першої статті 120 Цивільного кодексу Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частина друга статті 123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/3 частину згаданого домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 .

Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 житлового будинку літ.«А-І», 1/3 ганку літ.«а», 1/3 сарая літ.«Б», 1/3 сарая літ.«В», 1/3 вбиральні літ.«Г», 1/3 воріт з хвірткою під № 1, 1/3 огорожі під №№ 2, 3, 4, 1/3 криниці під № 5 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 будучи чоловіком спадкодавця, тобто в силу статті 1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги, на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, а тому відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Взагалом ОСОБА_3 набув право на 2/3 частки домоволодіння 1/3 як його частка у майні колишнього колгоспного двору + 1/3 як спадщина за законом після смерті дружини ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 2/3 житлового будинку літ.«А-І», 2/3 ганку літ.«а», 2/3 сарая літ.«Б», 2/3 сарая літ.«В», 2/3 вбиральні літ.«Г», 2/3 воріт з хвірткою під № 1, 2/3 огорожі під №№ 2, 3, 4, 2/3 криниці під № 5 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При житті все своє майно ОСОБА_3 заповів позивачу ОСОБА_1 . Заповіт був складений 18 жовтня 2022 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Чудейської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 36. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.

В установлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 11 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Хоміцької Н.Г. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа № 119/2024.

Відповідно до підпункту 4.18. пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (підпункт 4.21. пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Як вбачається з доданої до позову інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та інших відповідних реєстрів, відомості щодо реєстрації права власності відносно вказаного домоволодіння в цих реєстрах відсутні.

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_3 при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про що свідчить вищезгадана інформаційна довідка.

Крім позивача, є ще один спадкоємець за законом першої черги (рідний син спадкодавців) відповідач по справі.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права.

Відповідач ОСОБА_2 відмовився від належної йому частки у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача ОСОБА_1 , про що свідчить додана до позову належним чином засвідчена нотаріальна заява.

Отже, взагалом ОСОБА_1 набула право на все домоволодіння 2/3 як спадщина за заповітом після смерті ОСОБА_3 + 1/3 як частка у майні колишнього колгоспного двору, від якої відмовився ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Виходячи з цього та підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин та визнання позову відповідачем, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.2, 12, 76, 89, 263, 265, 354 ЦПК України, ст. ст.1216, 1216, 1218, 1261 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», вбиральні літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під №№ 2, 3, 4, криниці під № 5 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Сторожинецького районного суду Антоніна ПТАШНИК