Справа № 603/117/20
Провадження №8/603/1/2025
У Х В А Л А

13 травня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.,

секретар судового засідання Бішко І. М.,

за участі представника заявника Монастириської міської ради Туранського В. В., представника заявника у справі № 603/117/20 адвоката Андрусенка І. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Монастириської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Устя-Зеленська сільська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Андрусенко І. Я., заінтересована особа Устя-Зеленська сільська рада, звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.05.2020 року в цивільній справі № 603/117/20 (провадження № 2-о/603/17/2020) заяву ОСОБА_1 задоволено, встановлено факт родинних відносин заявниці з ОСОБА_2 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини, а також факт належності ОСОБА_2 сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0288966, в якому останній зазначений як ОСОБА_3

Монастириська міська рада, яка є правонаступником Устя-Зеленської сільської ради, звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.05.2020 року в цивільній справі № 603/117/20. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що підставою ухвалення зазначеного судового рішення, серед іншого, слугувала довідка № 770 від 26.11.2018 року, видана головою Устя-Зеленської сільської ради Рущаком З. С. про те, що ОСОБА_4 на день своєї смерті проживав разом з дочкою ОСОБА_1 . Водночас ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 25.01.2024 року в кримінальному провадженні № 0000015 від 11.09.2023 року (справа № 603/29/24), про яку заявнику стало відомо лише 10.06.2024 року, встановлено факт складення та видачі ОСОБА_5 завідомо неправдивого офіційного документа довідки № 770 від 26.11.2018 року. Цією ухвалою суду ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000015 від 11.09.2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 366 КК України закрито відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Монастириська міська рада вважає, що зазначеною ухвалою суду встановлені істотні для цієї справи обставини, які не були встановлені судом під час ухвалення вищевказаного рішення та які не були і не могли бути відомі на час розгляду цієї справи. Окрім того, звертає увагу на те, що рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.05.2020 року в цивільній справі № 603/117/20, ухвалене на підставі завідомо неправдивої довідки № 770 від 26.11.2018 року, створило передумови для набуття ОСОБА_1 у приватну власність земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3448 га та 0,5009 га з кадастровими номерами :01:001:0279 та :01:001:1500 відповідно. А тому, зважаючи на наведені обставини, зазначене рішення суду підлягає перегляду за нововиявленими обставинами. Враховуючи вищевикладене, просить скасувати рішення Монастириського районного суду від 12.05.2020 року в цивільній справі № 603/117/20 в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

В письмових поясненнях по справі представник ОСОБА_1 адвокат Андрусенко І. Я. заперечив проти задоволення заяви Монастириської міської ради. Зазначає, що ухвала суду про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не має преюдиційного значення у цій справі, а наведені заявником обставини не спростовують висновки, покладені в основу рішення суду від 12.05.2020 року. Вважає, що доводи заявника свідчать про його незгоду з рішенням суду та фактично зводяться до переоцінки доказів, які були оцінені судом у процесі розгляду справи. Вказує, що протягом останніх років життя ОСОБА_2 проживав разом із дочкою ОСОБА_1 , оскільки важко хворів. Остання доглядала за батьком та допомагала йому з лікуванням. На час своєї смерті ОСОБА_2 постійно проживав зі своєю дочкою, а тому ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину. Більш того, звертає увагу на те, що в матеріалах справи, окрім спірної довідки, міститься інформаційний лист Устя-Зеленської сільської ради № 134 від 13.04.2020 року, згідно з яким на час відкриття спадщини на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 разом із ним була зареєстрована його дружина ОСОБА_6 , а ОСОБА_1 проживала разом із спадкодавцем без реєстрації. У письмовій заяві № 100 від 04.03.2020 року заінтересована особа Устя-Зеленська сільська рада визнала та підтвердила обставини, на які ОСОБА_1 посилалась у своїй заяві. На підставі наведеного просить відмовити у задоволенні заяви Монастириської міської ради про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне рішення суду в силі.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 10.12.2024 року Монастириській міській раді поновлено строк звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.05.2020 року в справі № 603/117/20.

Представник заявника Монастириської міської ради Туранський В. В. у судовому засіданні підтримав заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстав, викладених у заяві, та просив задовольнити вказану заяву. Представник заявника додатково пояснив, що правовою підставою звернення до суду із зазначеною вище заявою слугує п. 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України встановлений ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрала законної сили, факт фальшивості письмових доказів, що призвело до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Андрусенко І. Я. у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки ухвалою суду про закриття кримінального провадження, постановленою у підготовчому судовому засіданні, на яку посилається представник Монастириської міської ради, не встановлено факт підробки спірної довідки. Суд не досліджував обставини, на які посилалася сторона обвинувачення, і не встановлював наявність чи відсутність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину. Оскільки інших доказів, які б слугували підставою для перегляду рішення суду у цій справі, немає, вважає заяву Монастириської міської ради необґрунтованою та безпідставною.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.05.2020 року в цивільній справі № 603/117/20 (провадження № 2-о/603/17/2020), яке набрало законної сили 07.08.2020 року, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Устя-Зеленська сільська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено. Цим рішенням суд встановив факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини; факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0288966, що знаходиться у селянській спілці «Галичина» с. Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області, виданого на ім`я ОСОБА_3 .

Підставою для ухвалення вищевказаного рішення в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , слугувала довідка № 770 від 26.11.2018 року, видана ОСОБА_1 виконком Устя-Зеленської сільської ради за підписом сільського голови Рущака З. С. Згідно з цією довідкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті був зареєстрований у с. Лука Монастириського району Тернопільської області. На день смерті ОСОБА_3 проживав разом з дочкою ОСОБА_1 .

Також в матеріалах справи міститься інформаційний лист Устя-Зеленської сільської ради № 134 від 13.04.2020 року, наданий у відповідь на запит Монастириського районного суду Тернопільської області від 30.03.2020 року щодо осіб, які були зареєстровані (проживали), разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із вказаним листом на час відкриття спадщини - на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Дочка ОСОБА_6 ОСОБА_1 проживала без реєстрації.

Рішенням Устя-Зеленської сільської ради сорок третьої сесії сьомого скликання № 742 від 20.08.2020 року «Про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою на території Устя-Зеленської сільської ради» ОСОБА_1 , як спадкоємцю земельної частки (паю), надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,34 га, рілля (279) 0,84 га, рілля (629) 0,50 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Устя-Зеленської сільської ради.

Зі змісту рішення Монастириської міської ради другої позачергової сесії восьмого скликання № 29 від 15.12.2020 року «Про початок реорганізації Устя-Зеленської сільської ради шляхом приєднання до Монастириської міської ради та утворення комісії з реорганізації Устя-Зеленської сільської ради» видно, що заявник Монастириська міська рада є правонаступником Устя-Зеленської сільської ради.

Рішенням Монастириської міської ради десятої сесії восьмого скликання № 732 від 11.05.2021 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 » затверджено відповідну технічну документацію із землеустрою і передано ОСОБА_1 у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5009 га з кадастровим номером :01:004:1500 та площею 0,3448 га з кадастровим номером :01:001:0279 в с. Устя-Зелене Чортківського району Тернопільської області.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 25.01.2024 року (справа № 603/29/24), яка набрала законної сили 02.02.2024 року, задоволено клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000015 від 12.09.2023 року, стосовно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 366 КК України закрито відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зі змісту вищевказаної ухвали суду видно, що відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000015 від 12.09.2023 року ОСОБА_5 , сільський голова Устя-Зеленської сільської ради, обвинувачувався в тому, що 26.11.2018 року склав, а згодом видав ОСОБА_1 , завідомо неправдивий офіційний документ довідку № 770 про те, що на день смерті ОСОБА_3 проживав з дочкою ОСОБА_1 , яку остання подала в Монастириський районний суд Тернопільської області під час розгляду цивільної справи про визнання права власності на земельну ділянку. У зв`язку із закінченням на час проведення підготовчого провадження строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду із відповідним письмовим клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09.06.2011 року в справі «Желтяков проти України»).

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Верховного Суду від 21.10.2020 року в справі № 726/938/18).

Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Частиною 2 ст. 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.05.2021 року в справі № 752/4995/17 зазначила, що нововиявлені обставини треба підтверджувати фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що вони можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, яку надав суд у такому рішенні.

Як на правову підставу для звернення до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заявник Монастириська міська рада посилається на п. 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України встановлений ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрала законної сили, факт фальшивості письмових доказів, що призвело до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

У зв`язку з наведеним суд вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановляючи ухвалу про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження, суд відповідно до вимог ст. 372 КПК України зазначив в ухвалі формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінувалося ОСОБА_5 , суть питання, що вирішується ухвалою, встановлені судом обставини щодо наявності передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а також мотиви, з яких суд виходив під час постановлення свого рішення. Водночас суд, розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, не досліджував обставини, на які в обвинувальному акті посилалася сторона обвинувачення, як і не встановлював наявність чи відсутність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Верховний Суд у постанові від 18.02.2025 року (справа № 712/8174/23) звернув увагу на те, що у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Отже, доводи заявника стосовно того, що ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 25.01.2024 року в кримінальному провадженні № 0000015 від 11.09.2023 року встановлено факт складення та видачі ОСОБА_5 завідомо неправдивого офіційного документа довідки № 770 від 26.11.2018 року, є безпідставними.

Натомість до заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не долучено жодного іншого доказу, який би в установленому порядку спростовував факти, покладенні в основу рішення Монастириського районного суду Тернопільської області в цій справі.

Матеріали справи також не містять оригіналу довідки Устя-Зеленської сільської ради № 770 від 26.11.2018 року на факт підроблення якої посилається заявник. Клопотань про витребування такого доказу, як і будь-якого іншого доказу, представник Монастириської міської ради не заявляв ні під час подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ні під час розгляду цієї заяви в суді.

Суд звертає увагу на те, що змагальність сторін і диспозитивність цивільного судочинства є одними з основних засад (принципів) останнього (п. п. 4 і 5 ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Суд, діючи на виконання завдань цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи, та дотримуючись основних засад судочинства, якими, серед іншого, є верховенство права, змагальність та диспозитивність сторін, не має права самостійно ініціювати питання про витребування доказів, чи, до прикладу, про призначення у справі експертизи.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з правилами ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що наведені Монастириською міською радою обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 423 ЦПК України, адже такі обставини не підтвердженні жодними фактичними даними (доказами), що спростовують факти, покладені в основу рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.05.2020 року в цивільній справі № 603/117/20. За таких обставин в задоволенні заяви Монастириської міської ради про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами слід відмовити, а вказане рішення Монастириського районного суду Тернопільської області залишити в силі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 258-261, 268, 353, 354, 423, 429 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви Монастириської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.05.2020 року в цивільній справі № 603/117/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Устя-Зеленська сільська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.05.2020 року в цивільній справі № 603/117/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Устя-Зеленська сільська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. М. Галіян