АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2025 року

м. Чернівці

справа № 725/3549/25

провадження № 22-ц/822/1014/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Одинака О. О.

суддів: Кулянди М. І., Литвинюк І. М.

учасники справи:

позивач Комунальне підприємство «Чернівціводоканал»

відповідач ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького районного суду міста Чернівці від 24 вересня 2025 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Скуляк І. А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2025 року Комунальне підприємство «Чернівціводоканал» (далі КП «Чернівціводоканал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 .

Просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання послуг від 07 серпня 2022 року № 31 в розмірі 1 578 гривень 83 копійки.

Позов обґрунтований тим, що 02 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до КП «Чернівціводоканал» із заявою, в якій просила провести роботи з ремонту аварійної ділянки водопровідного вводу за адресою: АДРЕСА_1 , власними силами та з використанням власних матеріалів КП «Чернівціводоканал».

Вказує, що 07 серпня 2022 року між ОСОБА_1 та КП «Чернівціводоканал» було укладено договір № 31 про надання послуг, загальна вартість яких складає 3 157 гривень 83 копійки.

Відповідачка здійснила авансовий платіж у розмірі 1579 гривень.

Зобов`язання за договором зі сторони КП «Чернівціводоканал» щодо виконання робіт були належним чином виконані, про що свідчить складений сторонами акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ВО-0002050, за змістом якого сторони претензій одна до одної не мають.

Однак відповідачкою не у повному обсязі виконані зобов`язання за надані послуги згідно з договором, оскільки остаточна оплата по договору у розмірі 1 578 гривень 83 копійки не була здійснена.

З посиланням на частину першу статті 903 ЦК України, вважає, що ОСОБА_1 як замовник зобов`язана у повному розмірі оплатити надану їй КП «Чернівціводоканал» послугу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чернівецького районного суду міста Чернівці від 24 вересня 2025 року позов КП «Чернівціводоканал» до ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Чернівціводоканал» заборгованість за договором про надання послуг від 07 серпня 2022 року № 31 в розмірі 1 578 гривень 83 копійки.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі укладеного ними договору про надання послуг від 07 серпня 2022 року № 31.

Відповідно до пункту 2.1 договору вартість робіт складає 3 157 гривень 83 копійки.

Згідно з доданої позивачем до позовної заяви копії квитанції від 02 серпня 2022 року № 81 відповідачка здійснила авансовий платіж у розмірі 1579 гривень.

У результаті виконаних робіт сторонами було складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ВО-0002050.

За встановлених фактичних обставин справи, суд прийшов до висновку про виконання відповідачкою зобов`язань за договором не у повному обсязі, з огляду на те, що відповідно до загальної вартості наданих послуг у сумі 3 157 гривень 83 копійки, остаточна оплата по договору № 31 у розмірі 1 578 гривень 83 копійки не була здійснена, а тому підлягає стягненню на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Чернівецького районного суду міста Чернівці від 24 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові КП «Чернівціводоканал».

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції не навів мотивів відхилення або врахування кожного доказу у справі, не надав належної оцінки доводам відповідачки щодо безпідставності та необґрунтованості пред`явленого до неї позову, у зв`язку з чим не забезпечив повне та всебічне встановлення обставин справи.

Зокрема вказує на те, що судом не надана оцінка аргументам відповідачки щодо неналежності як доказу наявного в матеріалах справи акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ВО-0002050, оскільки відповідний акт складено 02 серпня 2022 року, тоді як договір про надання послуг укладено пізніше 07 серпня 2022 року. А томі цей акт не може підтверджувати виконання робіт на майбутнє.

Натомість обставина невиконання робіт КП «Чернівціводоканал» підтверджується відповіддю позивача від 19 лютого 2024 року № 03/1/528, з якої вбачається, що нарахування вартості наданих послуг з водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , здійснено за нормами споживання на двох осіб. При цьому такий порядок нарахування може бути здійснений лише за відсутності вузла обліку.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

КП «Чернівціводоканал», в інтересах якого діє Тарновецький М. М., подало відзив на апеляційну скаргу.

Просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького районного суду міста Чернівці від 24 вересня 2025 року залишити без змін.

Посилається на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Додатково щодо відповіді №03/1/528 від 19.02.2024 зазначає, що нарахування було здійснено помилково, у зв`язку з чим, за даним рахунком відповідачки виконано коригування нарахування у зв`язку з відсутністю послуг та закрито особовий рахунок, довідка надана.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

02 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до КП «Чернівціводоканал» із заявою, в якій просила провести роботи з ремонту аварійної ділянки водопровідного вводу за адресою: АДРЕСА_1 , власними силами та з використанням власних матеріалів КП «Чернівціводоканал» (а. с. 4).

До вказаної заяви позивачкою додано квитанцію про сплату авансу у розмірі 50% від орієнтовної вартості ремонтних робіт, що становить 1 579 гривень (а. с. 8).

З наявного в матеріалах справи кошторису від 27 липня 202 року на виконання робіт з улаштування вузла обліку за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що вартість робіт за попереднім розрахунком становить 3 157 гривень 83 копійки (а. с. 7).

02 серпня 2022 року сторони склали акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ВО-0002050 про проведення ремонту аварійної ділянки водопровідного вводу, за змістом якого засвідчили відсутність претензій щодо якості та обсягу здійснених робіт (а. с. 9).

07 серпня 2022 року ОСОБА_1 та КП «Чернівціводоканал» підписано договір про надання послуг № 31 (а. с. 5-6).

Відповідно до визначеного пунктом 2.1 предмету договору КП «Чернівціводоканал» зобов`язалося виконати роботи з ремонту аварійної ділянки водопровідного вводу, а саме влаштувати вузол обліку за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , в свою чергу, прийняти та оплатити зазначені роботи відповідно до калькуляції, кошторису.

Також відповідно до умов вказаного договору вартість робіт складає 3 157 гривень 83 копійки (пункт 2.1 договору).

При цьому пунктом 2.2 договору передбачено сплату замовником на користь підрядника авансового платежу у розмірі 50% від вартості робіт, визначених у пункті 2.1 договору.

16 вересня 2022 року представниками КП «Чернівціводоканал» складено акт № 010665, зі змісту якого вбачається, що при перевірці стану водопровідної та каналізаційної мережі за адресою: АДРЕСА_1 , опломбовано новий засіб вимірювальної техніки на водопровідному вводі (а. с. 10).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Зокрема суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору про надання послуг. Окрім цього, суд помилково встановив ту обставину, що датою укладення договору є 07 серпня 2025 року, з огляд на наступне.

Щодо характеру правовідносин, які склались між сторонами

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. При цьому правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Пред`являючи позов, КП «Чернівціводоканал» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання послуг від 07 серпня 2022 року № 31 в розмірі 1 578 гривень 83 копійки.

В обґрунтування своєї вимоги позивач підставою позову зазначав ту обставину, що на підставі укладеного із відповідачкою договору про надання послуг від 07 серпня 2022 року № 37 ним здійснено ремонт аварійної ділянки водопровідного вводу, а саме влаштування вузла обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до умов договору вартість робіт складає 3 157 гривень 83 копійки (пункт 2.1 договору).

02 серпня 2022 року сторони склали акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ВО-0002050 про проведення ремонту аварійної ділянки водопровідного вводу, за змістом якого засвідчили відсутність претензій щодо якості та обсягу здійснених робіт.

Відповідачкою здійснено авансовий платіж у розмірі 1 579 гривень, тобто лише частково виконано свої зобов`язання за договором.

Правовою підставою позову КП «Чернівціводоканал» вказало частину першу статті 903 ЦК України.

Зважаючи на визначену позивачем правову підставу позову колегія суддів звертає увагу на те, що стаття 903 ЦК України розміщена у Главі 63 Розділу ІІІ, яка визначає загальні положення про послуги.

За змістом статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором

Виходячи з наведених норм істотною умовою договорів про надання послуг є предмет, яким є послуга, що має, зокрема, такі ознаки: послуга не має матеріального, речового результату; послуга спрямована на задоволення потреб і має грошову оцінку; послуга невіддільна від джерела, тісно пов`язана з особою виконавця та процесом її надання, надання послуги здійснюється виконавцем особисто; послугу неможливо зберігати, вона існує лише на той час, коли надається; надання та споживання послуги відбувається одночасно; в послугах «продається» (передається) не, власне, результат, а дії, що призвели до нього.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 березня 2025 року у справі № 910/2026/24.

За обставин цієї справи сторони виходили із того, що між ними укладено саме договір про надання послуг.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів враховує що правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, а тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його предмету, умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків, з`ясувати фактичний характер спірних правовідносин, які склались між сторонами, з`ясувати дійсні наміри сторін спору при укладенні договору щодо визначення умов виконання зобов`язань обома сторонами цього договору наслідків, застосувати відповідні норми права. Така правова позиція є сталою та послідовною у судовій практиці, що підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 травня 2018 року у справі № 924/263/17, від 02 лютого 2022 року у справі № 927/1099/20, від 23 березня 2021 року у справі № 916/2380/18, від 01 жовтня 2020 року у справі № 910/21935/17, від 04 липня 2018 року у справі № 916/935/17, від 17 січня 2019 року у справі № 923/241/18, від 19 серпня 2020 року у справі № 915/1302/19.

Верховний Суд у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 910/5352/21 зробив висновки щодо розмежування договір підряду і надання послуг, вказавши на наступне:

«Відокремлення договорів про надання послуг від договорів про виконання робіт (договорів підряду) можливо здійснити за наступними критеріями:

предмет договору підряду є завжди індивідуалізованим, тобто являє собою матеріалізований результат зусиль (робіт) підрядника. Результат роботи підрядника виражається в тій чи іншій матеріальній формі;

основним результатом при наданні послуг є результат нематеріального характеру, який не втілюється у жодну з матеріальних форм, однак, попри відсутність матеріальної форми, має економічну цінність та корисний ефект для замовника такої послуги».

Також у питанні розмежування «послуг» з «роботами» (предметом договору підряду), варто враховувати, що «роботи» це діяльність, результат якої має матеріальне вираження і може бути реалізований для задоволення потреб фізичних чи юридичних осіб. Водночас «послуги» це діяльність, результат якої не має, як правило, матеріального вираження, вони реалізуються і споживаються в процесі здійснення цієї діяльності.

Тобто, якщо у зобов`язаннях підрядного типу результат виконаних робіт завжди має речову форму, то при наданні послуг результат діяльності виконавця не має речового змісту. Послуга споживається у процесі її надання. Грошовій оцінці підлягає не сам результат, а дії, які до нього призвели.

За обставин цієї справи предмет договору стосується зобов`язання КП «Чернівціводоканал» виконати роботи з ремонту аварійної ділянки водопровідного вводу, а саме влаштувати вузол обліку за адресою: АДРЕСА_1 , а зі сторони ОСОБА_1 прийняти та оплатити зазначені роботи відповідно до калькуляції, кошторису.

З огляду зміст та умови договору, колегія суддів зауважує, що предмет цього договору є індивідуалізованим, а результат роботи має матеріальну форму (виконання робіт з ремонту аварійної ділянки водопровідного вводу, а саме влаштування вузла обліку), що не властиво для договору про надання послуг.

У цивільному процесуальному законодавстві діє принцип jura novit curia («суд знає закони»), який суд першої інстанції по суті застосував, хоча і не пославшись на нього.

Застосування судом цього принципу полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus).

Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19), від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц (провадження № 14-20цс21).

Керуючись вищевикладеним колегія суддів приходить до висновку, що укладений між КП «Чернівціводоканал» та ОСОБА_1 договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Щодо укладення між КП «Чернівціводоканал» та ОСОБА_1 договору підряду

Колегія суддів надаючи оцінку обґрунтованості позову та відповідно наявності підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором підряду виходить із наступного.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК країни підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У статті 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до частини першої, другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Отже, умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника, на який спрямована узгоджена воля сторін. Умова щодо предмета договору підряду уточнюється ціною підрядних робіт.

Ціна договору підряду це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. За статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Крім того, згідно з частинами першою-третьою статті 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або в договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Ціна у договорі підряду може бути визначена також у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною.

Отже, закріплене в ЦК України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір. Причому консенсуальність договору підряду означає, що він визнається укладеним у момент одержання особою, що направила оферту, акцепту.

Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

При цьому в оферті та в акцепті щодо виконання підрядних робіт повинна бути чітко виражена воля осіб щодо істотних умов договору.

Як встановлено судами та не заперечується сторонами 02 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до КП «Чернівціводоканал» із заявою про проведення робіт з ремонту аварійної ділянки водопровідного вводу за адресою: АДРЕСА_1 .

До вказаної заяви позивачкою додано квитанцію про сплату авансу у розмірі 50% від орієнтовної вартості ремонтних робіт, що становить 1 579 гривень.

Також в матеріалах справи наявний кошторис від 27 липня 2022 року на виконання робіт з улаштування вузла обліку за адресою: АДРЕСА_1 , вартість яких за попереднім розрахунком становить 3 157 гривень 83 копійки. Вказаний кошторис містить постатейний перелік затрат на виконання робіт.

02 серпня 2022 року сторони склали акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ВО-0002050 про проведення ремонту аварійної ділянки водопровідного вводу, за змістом якого засвідчили відсутність претензій щодо якості та обсягу здійснених робіт.

Ключовим аргументом відповідачки у ході розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій слугувало те, що договір між сторонами укладено 07 серпня 2022 року, тоді як оплата авансу та підписання акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ВО-0002050 мали місце 02 серпня 2022 року, тобто до укладення договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) за подібних правовідносин дійшла висновку, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

Зважаючи на встановлені обставини, а саме: погодження сторонами у кошторисі від 27 липня 2022 року переліку та вартості робіт, виконання узгоджених умов з боку позивача (виконання робіт з ремонту аварійної ділянки водопровідного вводу, а саме влаштування вузла обліку), так і часткове виконання договору з боку відповідача (оплата авансу), колегія суддів приходить до висновку про укладення договору підряду між сторонами саме 02 серпня 2022 року в усній формі.

При цьому недотримання сторонами письмової форми договору, як того вимагає пункт 2 частини першої статті 208 ЦК України, не тягне за собою його недійсність, оскільки відповідно до положень частини першої статті 218 ЦПК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 607/11746/17 (провадження № 61-18730св20) зазначено, що «з урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності».

Щодо підписання договору підряду із вказівкою на іншу дату, а саме 07 серпня 2022 року, апеляційний суд вважає, що дана обставина не впливає на встановлення факту виконання його умов, оскільки відповідачкою при підписанні акта здачі-прийняття робіт від 02 серпня 2022 року не заперечувалося фактичне виконання робіт з ремонту аварійної ділянки водопровідного вводу, а саме влаштування вузла обліку.

У цій частині колегія суддів також звертає увагу на положення частини першої статті 853 ЦПК України, відповідно до якого замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Проте як вбачається зі змісту акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 02 серпня 2022 року № ВО-0002050 він підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

За встановлених судами фактичних обставин справи КП «Чернівціводоканал» довело наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 за договором підряду у сумі 1 578 гривень 83 копійки.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції від 24 вересня 2025 року частково ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому слід змінити мотивувальну частину рішення, виклавши її в редакції цієї постанови.

Також слід змінити резолютивну частину рішення, виклавши її в наступній редакції: «стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Чернівціводоканал» заборгованість за договором підряду в розмірі 1 578 гривень 83 копійки».

Щодо розподілу судових витрат

З огляду на висновок Чернівецького апеляційного суду про зміну мотивувальної частини рішення суду першої інстанції та зміну резолютивної його частини, проте лише щодо її формулювання, із залишенням без змін висновків суду по суті спору, судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Аналогічної позиції щодо розподілу судових витрат у випадку зміни мотивувальної частини оскаржених судових рішень із залишенням без змін їх резолютивних частин дотримується Велика Палата Верховного Суду у постановах від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, від 01 жовтня 2019 року у справі № 916/22721/18, від 01 жовтня 2019 року у справі № 922/2723/17, від 15 жовтня 2019 року у справі № 910/11212/18, від 18 лютого 2020 року у справі № 912/2730/18, 25 червня 2020 року у справі № 908/299/18, від 03 листопада 2020 року у справі № 916/3146/17.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Чернівецький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Чернівецького районного суду міста Чернівці від 24 вересня 2025 року, виклавши її в редакції цієї постанови.

Змінити резолютивну частину рішення Чернівецького районного суду міста Чернівці від 24 вересня 2025 року, виклавши її в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Чернівціводоканал» заборгованість за договором підряду в розмірі 1 578 гривень 83 копійки».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 31 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач Олександр ОДИНАК

Судді : Мирослава КУЛЯНДА

Ірина ЛИТВИНЮК