Номер провадження: 22-ц/813/6049/25
Головуючий у першій інстанції Козирський Є. С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації «Садове товариство «Лебідь» у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Садове товариство «Лебідь» про захист прав споживачів, на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Козирського Є. С. 13 травня 2025 року у с-щі Овідіополь Одеської області, -

встановила:

12.05.2025 року за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов.

Разом із позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд зобов`язати Громадську організацію «Садове товариство «Лебідь» за власний рахунок, негайно, відновити електропостачання, що подається до земельної ділянки АДРЕСА_1 (особовий рахунок №004-ц), оскільки невжиття заходів забезпечення позову позбавить ефективного захисту прав позивача, адже незаконне нарахування обсягів електроенергії та заборгованості вже спричинило несприятливі наслідки відключення електроенергії, а у разі задоволення позовних вимог неможливо буде поновити право користування електроенергією назад у часі, оскільки втрата доступу до електроенергії є незворотною, і не можна відновити її в минулому періоді.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначав, що відповідачем відбулося невірне нарахування заборгованості за електричну енергію. Так, 10.01.2025 року згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №42 Позивач оплатив Відповідачу 1516,30 грн. Із членського внеску від 11.01.2025 року вбачається, що оплата в розмірі 1516,30 грн. складається в тому числі з оплати вартості користування електроенергією на суму 628,80 грн. показники лічильника дійсні 10355, а попередні 10224 (різниця10355-10224= 131 Квт). Однак листом від 01.03.2025 року №04 Відповідач раптово повідомив Позивача про наявність боргу в розмірі 456360,00 грн. з яких 450835,20 грн. «заборгованість» лише за 12 днів січня 2025 року, однак, за 12 днів жоден побутовий дисковий лічильник не зможе зафіксувати споживання в обсязі 93924 КвТ. Листом відповідача також підтверджено, що показники лічильника знімалися особисто контролером відповідача, а відтак, жодних зловживань з боку позивача бути не може. Усні прохання позивача до відповідача розібратися із ситуацією, що виникла, не дали результату, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернувся до правоохоронних органів та НКРЕКП з приводу ситуації, що склалася. 04.03.2025 року за адресою споживача відповідачем було вимкнуто електроенергію, однак, наявність електроенергії критично необхідна для життя та здоров`я позивача.

Ухвалою Овідіопольського районного суду від 13.05.2025 року заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено.

Зобов`язано Громадську організацію «Садове товариство «Лебідь» за власний рахунок, негайно, відновити електропостачання, що подається до земельної ділянки АДРЕСА_1 (особовий рахунок №004-ц).

В апеляційній скарзі Громадська організація «Садове товариство «Лебідь», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що позивач звернувся до суду із немайновим позовом, предметом якого є наявність чи відсутність у нього заборгованості за спожиту електроенергію, спір не вирішено по суті, тому зобов`язання відповідача судом вчинити певні дії є окремою позовною вимогою, а не забезпеченням позову.

Крім того, згідно ч.10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Сторони про розгляд справи на 09.12.2025 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явились представник Громадської організації «Садове товариство «Лебідь», представник Закалінського В.Є.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Громадської організації «Садове товариство «Лебідь» підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п.п. 1-3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення судом норм процесуального права; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, вимогами позову ОСОБА_1 є:

1) визнання незаконним нарахування електричної енергії обсягом 93924 кВт/год, проведене Громадською організацією «Садове товариство «Лебідь» в січні 2025 року по особовому рахунку №004-Ц;

2) зобов`язання Громадську організацію «Садове товариство «Лебідь» виключити з обліку по особовому рахунку №004-Ц нарахування електричної енергії обсягом 93924 кВт/год, здійснене в січні 2025 року;

3) визнання незаконним нарахування Громадською організацією «Садове товариство «Лебідь» заборгованості по особовому рахунку №004-Ц за спожиту електричну енергію в сумі 450835,20 грн. за січень 2025 року;

4) зобов`язання Громадську організацію «Садове товариство «Лебідь» виключити з обліку по особовому рахунку №004-Ц нарахування за спожиту електричну енергію в сумі 450835,20 грн, здійснене в січні 2025 року;

5) стягнути з Громадської організації «Садове товариство «Лебідь» на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зобов`язання Громадську організацію «Садове товариство «Лебідь» за власний рахунок, негайно, відновити електропостачання, що подається до земельної ділянки АДРЕСА_1 (особовий рахунок №004-ц), суд першої інстанції виходив з того, що такий вид забезпечення позову є єдиним ефективним способом запобігти можливим порушенням прав позивача до вирішення спору по суті.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

У даному випадку, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд зобов`язати Громадську організацію «Садове товариство «Лебідь» вчинити певні дії, а саме, за власний рахунок, негайно, відновити електропостачання, що подається до земельної ділянки АДРЕСА_1 (особовий рахунок №004-ц).

Одночасно, у поданій позовній заяві ОСОБА_1 просить суд, зокрема, визнати незаконним нарахування електричної енергії обсягом 93924 кВт/год, проведене Громадською організацією «Садове товариство «Лебідь», та зобов`язання відповідача виключити з обліку по особовому рахунку №004-Ц нарахування електричної енергії.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що вимоги, викладені у заяві про забезпечення позову, жодним чином не пов`язані із предметом позову, а також є неспіврозмірними позовним вимогам.

Наведене свідчить про порушення принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, адже вид забезпечення (заборона вчиняти дії/бездіяльність на майбутнє) жодним чином не забезпечує заявнику досягнення ним справедливого та ефективного захисту порушених прав чи охоронюваних законом інтересів за допомогою обраного ним способу захисту у вигляді визнання дій, що мали місце у минулому, протиправними. Отже, відсутній зв`язок між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, тому заходи забезпечення позову, вжиті судами попередніх інстанцій, не є співмірними.

Відповідно, оскільки вимоги, викладені у заяві про забезпечення позову, не пов`язані із предметом заявлених позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім того, позивачем не зазначено та не надано доказів того, яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача відновити електропостачання до належної позивачу земельної ділянки, до набрання судовим рішенням у справі законної сили, призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання незаконним нарахування електричної енергії та виключення з обліку по особовому рахунку №004-Ц нарахування електричної енергії, здійснене в січні 2025 року.

Відтак, колегією суддів не встановлено правових підстав для необхідності вжиття заходів забезпечення позову, оскільки заява не містить обґрунтованих доводів про те, яким чином рішення суду, в разі задоволення позову, не зможе бути виконаним або будуть труднощі по його виконанню.

З викладеного також вбачається, що вимоги, викладені ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову, не є співмірними із вимогами, викладеними у позовній заяві.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, не з`ясував обставини справи що, відповідно, призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку із чим ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.05.2025 року підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Садове товариство «Лебідь» - задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 травня 2025 року - скасувати.

Постановити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зобов`язання Громадську організацію «Садове товариство «Лебідь» () за власний рахунок, негайно, відновити електропостачання, що подається до земельної ділянки АДРЕСА_1 (особовий рахунок №004-ц) - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 29 грудня 2025 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе