Справа № 703/7989/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.,

за участю

секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Сміла в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Смілянська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

установив:

ОСОБА_1 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області суду із заявою, в якій просить встановити факт, що заповіт, посвідчений 11.01.1992 державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Таран Г.В. № 1-72, належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба заявниці ОСОБА_3 .

За життя баба склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_4 , заявниці по справі.

З метою прийняття спадщини після смерті баби заявниця звернулася до Смілянської державної нотаріальної контори із відповідною заявою. Однак, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в документах, що підтверджують родинний зв`язок із спадкоємцем є розбіжність у документах, а саме: в свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено ОСОБА_3 , а в заповіті, посвідченому державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Таран Г.В. №1-72, зазначено ОСОБА_3 .

Невірне зазначення по батькові спадкодавця у заповіті є перешкодою в отриманні заявницею свідоцтва про право на спадщину після смерті баби, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності ОСОБА_3 заповіту, посвідченого 11.01.1992 державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Таран Г.В. № 1-72.

Ухвалою суду від 04 грудня 2025 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали в повному з підстав. Надали пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася. Державний нотаріус надала суду заяву в якій розгляд справи просила проводити без її участі, рішення по справі просила ухвалити на підставі чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Абзацом 1 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що необхідно звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

За положеннями ст.ст.1233,1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно пп.4.16 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до пп.5.1 п.5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5 при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту. Перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє у його прийомі.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 в м. Сміла Черкаської області ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Відповідно до заповіту посвідченого Таран Г.В. державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори 11 січня 1992 року, ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03 грудня 1981 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища 18 травня 1957 року ОСОБА_7 зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу 12 лютого 1973 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було розірвано. Після реєстрації актового запису про розірвання шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 21 січня 1958 року, батьками ОСОБА_10 є ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Відповідно до довідки про відомості про батьків, батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища 30 липня 2005 року ОСОБА_14 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_15 ».

Згідно вказаного витягу 09 січня 2010 року рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_16 було розірвано.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища 14 січня 2010 року ОСОБА_17 зареєстрував шлюб із ОСОБА_16 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_16 змінила прізвище на « ОСОБА_18 ».

Згідно вказаного витягу 24 жовтня 2011 року рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_19 було розірвано.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища 25 жовтня 2022 року ОСОБА_20 зареєстрував шлюб із ОСОБА_19 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_19 змінила прізвище на « ОСОБА_21 ».

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєструвала шлюб із ОСОБА_20 та змінила прізвище на « ОСОБА_21 ».

Згідно довідки державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевої О.А. від 12 грудня 2025 року №2023/02-14 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 до Смілянської державної нотаріальної контори звернулася із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 .

Постановою нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевої О.А. від 12 листопада 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у документах що підтверджують родинний зв`язок із спадкодавцем є розбіжність у написанні по батькові спадкодавця, а саме: у свідоцтві про смерть зазначено ОСОБА_3 , у заповіті посвідченому 11 січня 1992 року державним нотаріусом нотаріальної контори Таран Г.В. зазначено ОСОБА_3 .

Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/1615-n від 14 листопада 2025 року зазначено: українські записи імені по батькові ОСОБА_22 і ОСОБА_23 та російські записи ОСОБА_24 і ОСОБА_25 є ідентичними.

Як вбачається із досліджених судом доказів різне написання по батькові спадкодавця зумовлено допущеними орфографічними помилками, що виникли внаслідок перекладу з російської на українську мову, що в сукупності з іншими доказами дозволяє встановити факт належності заповіту ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім того, наявність формальних помилок при складанні заповіту не свідчить про нікчемність заповіту та не спростовує презумпцію правомірності правочину, якщо заповідач не був визнаний судом недієздатним чи обмежено дієздатним, мав право на складання заповіту, заповіт відповідав волі заповідача, власноруч підписаний заповідачем, має письмову форму, посвідчений та зареєстрований у встановленому законом порядку (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 522/904/16-ц та від 3 липня 2019 р. у справі № 725/2412/15-ц).

Суд також враховує висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, який викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.03.2021 року справа №692/1164/18 провадження №61-14767св20. Згідно вказаної постанови, розбіжності щодо прізвища, імені та батькові спадкодавця в свідоцтві про смерть та в заповіті на переконання суду, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви. Хоча заповіт містить технічні помилки, але вказаним правочином було оформлено дійсне волевиявлення спадкодавця на розпорядження належним йому майном на випадок його смерті у присутності уповноваженої на вчинення відповідних нотаріальних дій особи, яка засвідчила заповіт, та при посвідченні заповіту були дотримані вимоги щодо його форми - заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складання, секретар сільської радив становила особу заповідача, перевірила його дієздатність, роз`яснила заповідачу зміст статей 1241,1307 ЦК України та посвідчила особистий підпис на заповіті. При складанні та посвідченні заповіту дотримано таємницю заповіту відповідно до статті 1255ЦК України. Наявність технічних помилок не спростовує волевиявлення заповідача та не свідчать про порушення вимог щодо форми і порядку посвідчення заповіту.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення документів про прийняття спадщини за заповітом, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 315, ст. 4, 10, 264, 265, 273, 293, 315, 317 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Смілянська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задоволити повністю.

Встановити, що заповіт, посвідчений 11 січня 1992 року державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Таран Г.В. за №1-72, належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене сторонами до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2025 року.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

заінтересована особа: Смілянська державна нотаріальна контора, Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, пров. Бобринського, 2, .

Суддя І.Я. Биченко