Провадження №2/521/1957/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29 грудня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський раойнний суд м. Одеси у складі

Головуючого судді Роїк Д.Я,

при секретарі Каліній П.О.

розглянувши в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство здодатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Обґрунтовуючи вимоги поданого позову вказує на те, що 21.02.2022р. в місті Одесі на вулиці Бреуса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Hyundai н.з. НОМЕР_1 під керуванням Відповідача, та транспортного засобу марки Land Rover Range Rover Evoque н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.

Відповідно до Постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 26.04.2022 року по справі №521/5390/22 Відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного Hyundai н.з. НОМЕР_1 (Відповідача) станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-202979652.

З власником пошкодженого автомобіля Land Rover Range Rover Evoque н.з. НОМЕР_2 та ТДВ «Страхова група «Оберіг» узгоджено розмір страхового відшкодування. ТДВ «Страхова група «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля Land Rover Range Rover Evoque н.з. НОМЕР_2 в розмірі 21414,68 грн (за вирахуванням франшизи в розмірі 2600,00 грн.

Позивач посилався на те, що відповідач при укладенні страхового договору не повідомив інформацію про використання забезпеченого транспортного засобу для роботи в таксі, що впливає на розмір коригуючого коефіцієнту, а тому у відповідності до ст.831 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), тому у відповідності до вказаної норми позивач має право на компенсацію страховику 50% виплаченого страхового відшкодування, а саме: 10707,34 грн. Просив суд позов задовольнити, стягнути вказану суму, а також 758,61 грн в якості індексу інфляції, пеню 188,10 грн, 3% річних в розмірі 213,27 грн та судові витрати.

Згідно правил ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін.

Представник позивача ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовній вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи, що підтверджується повернутим на адресу суду поштовим конвертом з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Згідно приписів до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що 21.02.2022р. в місті Одесі на вулиці Бреуса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Hyundai н.з. НОМЕР_1 під керуванням Відповідача, та транспортного засобу марки Land Rover Range Rover Evoque н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Відповідно до Постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 26.04.2022 року по справі №521/5390/22 Відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного Hyundai н.з. НОМЕР_1 (Відповідача) станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-202979652. Період дії: з 01.03.2021 року по 28.02.2022 року. Страхова премія 855 грн, франшиза 2600,00 грн.

Відповідно до Ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Land Rover Range Rover Evoque н.з. НОМЕР_2 (vin: НОМЕР_3 ), з урахування зносу та без урахування ПДВ, складає 24014.68 грн.

Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 12.05.2022 р. між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 21414.68 грн. (за вирахуванням франшизи в розмірі 2.600,00 грн.).

ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 21414.68 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 18.05.2022 р. №3015.

Позивач при зверненні до суду посилається на статтю 381 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), якою передбачено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Згідно частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. (ст. 990 ЦК України).

За загальним правилом, визначеним статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення абро втрата певного особистого майнового блага.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами ст.ст. 1187, 1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засіб».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.ст. 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 77 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом досліджено відповідь на адвокатський запит адвоката Стецюри Ольги Вікторівни від ТОВ «Уклон Україна» вих. №932 від 08.02.2024 року, з якого вбачається, що авто Hyundai н.з. НОМЕР_1 зареєстровано в Онлайн-сервісі станом на 17.06.2021 року, останнє виконане замовлення 06.02.2024 року. Позивачем не доведено належними допустимими доказами, що відповідач під час скоєння ДТП використовував вказаний транспортний засіб як таксі.

Позивач до матеріалів справи надає поліс #ЕР-202979652, який оформлено відповідачем 01.03.2021 року о 10:16:00. За повідомленням ТОВ «Уклон Україна» на адвокатський запит представника позивача відповідач приєднався до сервісу 17.06.2021 року, тобто зі сплином 3 місяців та 16 днів з моменту оформлення полісу.

Будь-які докази того, що на момент оформлення полісу відповідачем, або протягом його дії, останній використовував авто Hyundai н.з. НОМЕР_1 для цілей надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі і мав зобов`язання повідомити страховика для визначення розміру коригуючого коефіцієнту К3=1.1.-1.4. позивачем суду не надано.

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що на момент ДТП, відповідач працював в режимі таксі, або використовував транспортний засіб в якості таксі.

Щодо інформації ТОВ «Уклон Україна» вих. №932 від 08.02.2024 року про те, що авто Hyundai н.з. НОМЕР_1 здійснило останнє замовлення 06.02.2024 року, суд не приймає до уваги вказаний аргумент, так як зазначене не охоплює період дії страхового полісу.

Узагальнюючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення сум виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 10707,34 грн не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат в розмірі 758,61 грн., пені в розмірі 1881,10 грн, 3% річних в розмірі 213,27 грн є похідними вимогами і також залишаються судом без задоволення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, не підлягає стягненню з відповідача витрати зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 599 , 990, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1, 2, 3, 13, 19, 42, 43, 48, 49, 59, 76-81, 82, 89, 95, 102, 106, 110, 141, 209, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280-282, 354, 496 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14, код ЄДРПОУ - 39433769) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст 284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Суддя