Справа № 203/7553/25
Провадження № 2-о/0203/179/2025
УХВАЛА

18 грудня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в залі суду в місті Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Н.А.,

за участі:

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження питання про витребування доказів в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центрально-міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра звернулась ОСОБА_1 (далі заявник) з заявою про встановлення факту батьківства, заінтересована особа: Центрально-міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій заявник просить суд:

- встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженець міста Дніпропетровська, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Дніпропетровська Дніпропетровської області;

- внести зміни до актового запису про народження №282 від 01.07.2014 року, складеного Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Дніпропетровська Дніпропетровської області, вказавши в графі «Відомості про батька»: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця міста Дніпропетровська, та змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 »;

- встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженець міста Дніпропетровська, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Дніпропетровська Дніпропетровської області;

- внести зміни до актового запису про народження №283 від 01.07.2014 року, складеного Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Дніпропетровська Дніпропетровської області, вказавши в графі «Відомості про батька»: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця міста Дніпропетровська, та змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025 року, справу №203/7553/25, провадження №2-о/0203/179/2025, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана канцелярією суду 14.11.2025 року.

Ухвалою суду від 14.11.2025 року було відкрито провадження в цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 18.12.2025 року, з`явилась заявник.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши думку заявника, на підставі положень ст. ст. 128, 211, 223, 293, 294 ЦПК України, розглянув справу за відсутності представника заінтересованої особи.

У ході судового засідання заявник пояснила, що відомості про батька дітей були внесені за усною заявою бабусі дітей, тобто прізвище дітей співпадає з прізвищем матері, а по батькові дітей з іменем їх біологічного батька.

Під час судового засідання на підставі вимог ст. ст. 81, 83, 84, 293, 294 ЦПК України, ст. ст. 130, 135 СК України, суд поставив на обговорення питання про необхідність витребування додаткових доказів, а саме актових записів про народження дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою підтвердження чи спростування факту того, що запис про батька дітей ОСОБА_7 , громадянина України, внесений до Книги реєстрації народжень, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Заявник не заперечувала проти витребування необхідних доказів.

Суд, заслухавши пояснення та думку заявника, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що предметом заяви є встановлення юридичного факту батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 01.07.2014 року, серія НОМЕР_2 , виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, місце державної реєстрації: Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, батьками дитини вказані: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 01.07.2014 року, серія НОМЕР_3 , виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, місце державної реєстрації: Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, батьками дитини вказані: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до положень ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина.

Відповідно до положень ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

В абз. 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Згідно з абз. 3-5 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Отже, зі змісту наведених норм та правових позицій, у разі смерті батька дитини, факт батьківства особи, яку заявник вважає батьком дитини, може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 4-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 6, ч. 7, ч. 8, ч. 9 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п. 1 розділу І Типового положення про відділи державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11.04.2016 року №1079/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2016 року за №536/28666, Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану та відділи державної реєстрації актів цивільного стану в областях Управління державної реєстрації міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі Відділ Управління державної реєстрації) є структурними підрозділами Управління державної реєстрації міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та підпорядковуються йому.

Районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі Відділ) є структурними підрозділами міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та підпорядковуються Управлінню державної реєстрації міжрегіонального управління Міністерства юстиції України через Відділ Управління державної реєстрації.

Відповідно до п. 1, п. 2 розділу ІІ вказаного Типового положення, основними завданнями Відділу Управління державної реєстрації є , зокрема, організація роботи з проведення державної реєстрації актів цивільного стану .

Відділ Управління державної реєстрації відповідно до покладених на нього завдань , зокрема, організовує проведення Відділом державної реєстрації актів цивільного стану та виконання ним інших повноважень, визначених законодавством .

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Типового положення, основними завданнями Відділу є , зокрема, забезпечення проведення державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до вимог законодавства , збереження архівного фонду органів державної реєстрації актів цивільного стану , ведення з дотриманням вимог законодавства Реєстру , видача свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Органами державної реєстрації актів цивільного стану, які проводять державну реєстрацію, є районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, виконавчі органи сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад.

Державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, які проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять дипломатичні представництва та консульські установи України.

Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064.

Районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

За заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Аналіз викладеного вище вказує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду, заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

З огляду на викладене, враховуючи пояснення заявника, відсутність в матеріалах справи відомостей щодо внесення до свідоцтв про народження дітей запису про їх батька на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, суд дійшов висновку про необхідність витребування від Центрально-міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) актових записів про народження дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою підтвердження чи спростування факту того, що запис про батька дітей ОСОБА_7 , громадянина України, внесений до Книги реєстрації народжень, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Керуючись ст. ст. 83, 84, 258-261, 293, 294, 315-319, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Витребувати від Центрально-міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) актові записи про народження дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою підтвердження чи спростування факту того, що запис про батька дітей ОСОБА_7 , громадянина України, внесений до Книги реєстрації народжень, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Копію ухвали направити для відома та виконання до: Центрально-міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса місцезнаходження: 49000, місто Дніпро, вулиця Січеславська Набережна, будинок 10, , електронна пошта: ).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 18.12.2025 року.

Суддя Ф.М. Ханієва