Справа № 740/5057/25
Провадження № 6/740/81/25
УХВАЛА

30 грудня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Дударця Д.В., за участю секретаря судового засідання Каленіченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина за правилами спрощеного позовного провадження заяву представника відповідача про розстрочення виконання рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебувала цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

19 листопада 2025 року рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області задоволено позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 905942820 від 22.02.2022 в розмірі 28 871 грн (двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня 41 копійка, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» судовий збір у розмірі 2422 грн 40 копійок та витрати на професійну правничу допомог в розмірі 3 000,00 гривень.

22 грудня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Яресько Т.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду із клопотанням, в якому просив розстрочити виконання вищезазначеного рішення строком на 6 місяців. Мотивував тим, що фактичне одноразове виконання рішення в повному обсязі є для відповідача об`єктивно неможливим, оскільки він тривалий час не має стабільних заробітків, що підтверджується довідкою форми ОК-5. Останній не ухиляється від виконання рішення та просить задовольнити реалістичний, прогнозований графік погашення заборгованості частинами, який забезпечить баланс інтересів сторін.

Представник позивача Поляков О.В. подав до суду заперечення на клопотання, в якому просив відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення. Свою позицію мотивував тим, що відповідачем належним чином не доведено обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Зазначив, що довідка, яка міститься в клопотанні відповідача, лише підтверджує рівень доходу, але не свідчить про повну фінансову ситуацію боржника, не враховує наявність іншого майна та додаткових джерел доходу, заощаджень, фінансових зобов`язань чи фактичних витрат.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомленні належним чином. Представник відповідача у поданому клопотанні просив розгляд справи проводити без їх участі.

На підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до положень частини 1 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина 3 статті 435 ЦПК України).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 4, 5 статті 435 ЦПК України).

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

З довідки форми ОК-5 наданої Пенсійним фондом України від 02.12.2025, вбачається відсутність доходів у відповідача, починаючи з 2017 року.

Зазначені обставини свідчать, що відповідач не має можливості виконати рішення суду одноразовим платежем.

Суд враховує, що матеріальний стан відповідача не є безумовною підставою для розстрочки виконання рішення, проте бере до уваги, що він не ухиляється від виконання рішення та висловив чіткий намір добровільно сплатити борг протягом запропонованого ним строку, що свідчить про його добросовісну поведінку та намагання відновити платоспроможність.

Розстрочення виконання судового рішення не скасовує обов`язку його виконання, а лише надає відповідачу реальну можливість його виконати, що у кінцевому підсумку забезпечить задоволення майнових інтересів позивача. Відмова у розстроченні, навпаки, може призвести до тривалого, або й неможливого, стягнення боргу через низький рівень доходу відповідача.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 знаходиться у матеріальному становищі, що ускладнює виконання ним рішення суду, однак має намір виконати та сплатити заборгованість, суд дійшов висновку про задоволення клопотання про відстрочення виконання судового рішення строком на 6 місяців.

На підставі викладеного, керуючись статтями 18, 353,354,435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання представника відповідача про розстрочення виконання рішення -задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 листопада 2025 року строком на 6 (шість) місяців, починаючи з дати набрання ухвалою про розстрочення законної сили, шляхом встановлення такого графіка сплати заборгованості:

1 платіж до 19.01.2026 року у сумі 5715,63 грн;

2 платіж до 19.02.2026 року у сумі 5715,63 грн;

3 платіж до 19.03.2026 року у сумі 5715,63 грн;

4 платіж до 19.04.2026 року у сумі 5715,63 грн;

5 платіж до 19.05.2026 року у сумі 5715,63 грн;

6 платіж до 19.06.2026 року у сумі 5715,66 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дмитро ДУДАРЕЦЬ