Справа №: 398/5043/24
провадження №: 2/398/3544/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" грудня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Москалик В. В., за участю секретаря судового засідання Ситник І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області, Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, як орган опіки та піклування,

про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховані, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19.12.2025, просить зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини:

- проведення з дитиною відпочинку на вихідних без присутності матері, за місцем проживання батька, з відвідуванням дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів тощо два рази на місяць, а саме - з 13:00 год другої та четвертої п`ятниці до 13:00 год другої та четвертої неділі з урахуванням режиму дня дитини;

- проведення з дитиною відпочинку щорічно під час канікулярного періоду без присутності матері, за місцем проживання батька, з відвідуванням дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів тощо, а саме - перша половина канікул.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.0.2023 у справі № 398/2825/22, яке набрало законної сили, розірвано шлюб, укладений між сторонами 22.09.2015. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу позивач спілкувався з сином, за попередньою домовленістю з відповідачкою забирав його на вихідні та матеріально забезпечував, купував одяг, взуття та інші необхідні для дитини речі. Останній раз позивач забирав сина на вихідні 09.12.2023, після чого він не мав доступу до спілкування з сином, телефон позивача та акаунти в месенджерах були заблоковані. Позивач розуміє свій батьківський обов`язок приймати участь у вихованні дитини, має бажання виховувати свого сина, спілкуватися з ним, віддавати тепло та батьківську любов. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування позивача з дитиною спричинить шкоду сину не існує. Створення перешкод відповідачем спілкуванню із сином порушує не тільки права позивача як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Вирішення батьками питання про виховання дитини регулюється ст. 157 СК України, згідно з якою той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її вихованні та має право та особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Також відповідно до ст. ст. 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішенні від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. З урахуванням викладеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

24.12.2025 від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому частково визнано позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, зокрема шляхом встановлення такого графіку спілкування та побачень батька із сином: щомісяця друга та четверта пятниці з 18:00 год до 18:00 год другої та четвертої неділі без присутності матері за місцем проживання батька, із відвідуванням дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів тощо, канікулярний період - за попередньою домовленістю з матірю дитини. В іншій частині позовних вимог просять відмовити. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що висновком органу опіки та піклування визначено способи участі ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_5 , та спілкуванні з ним, а саме: друга та четверта п`ятниці щомісяця після закінчення шкільних занять до 13:00 год неділі з урахуванням режиму дня дитини, канікулярний період - за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. Відповідачка вважає цей висновок щодо графіку спілкування таким, що створює можливість для адекватного зв`язку між батьком і дитиною, має сприяти підтриманню родинних зв`язків та гармонійному розвитку дитини за присутності в її житті обох батьків. Відповідачка просить суд врахувати, що дитина має свій розпорядок дня, харчування, навчання та відвідування гуртків, що також має враховуватись при визначенні графіку спілкування дитини з батьком. Так, зокрема у п`ятницю дитина навчається у школі до 14:30 год, а в суботу має відвідати гурток з футболу з 9:00 до 10:00 год, що підтверджується відповідними довідками, копії яких додаються. Тому відповідач пропонує врахувати режим дня дитини та визначити побачення з батьком у п`ятницю не з 13:00 год, як просить позивач, а з 18:00 год, що надасть змогу дитині прийти додому після завершення шкільних занять, пообідати, перевдягнутись та взяти футбольну форму на суботу, та о 18:00 год (мати працює до 17:00 год) піти до батька. Також перебування дитини вдома до 18:00 год надасть змогу зробити домашнє завдання та не буде відволікати від спільного проведення часу з батьком (дитина з батьком домашнє завдання ніколи не виконувала). Розуміючи певне часове зміщення у п`ятницю та щоб не допустити зменшення тривалості побачень батька із сином, відповідачка пропонує у неділю повертати сина не о 13:00 год, як просить позивач, а проводити час батькові із сином до 18:00 год. Із врахуванням висновку опіки та піклування, а також беручи до уваги режим дня дитини та його інтереси (навчання у школі в п`ятницю та футбол у суботу), виходячи із рівності прав та обов`язків обох батьків щодо своєї дитини, відповідачка пропонує наступний графік побачень батька із сином, що є максимально наближеним до його позовних вимог: щомісяця друга та четверта п`ятниці з 18:00 год до 18:00 год другої та четвертої неділі без присутності матері за місцем проживання батька, з відвідуванням дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів тощо. Також зазначає, що позовна вимога щодо проведення спільного відпочинку на період канікул сина (перша половина канікул) стосуються договірного врегулювання виконання батьківських обов`язків та потребують досягнення згоди між сторонами, а тому задоволенню не підлягають. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 30.07.2025 у справі № 753/2281/23. Відповідачка не заперечує проти побачень батька із сином у канікулярний період, але за попередньою домовленістю з матір`ю, як про це зазначено у рішенні органу опіки та піклування та відповідає судовій практиці Верховного Суду. Зауважує, що тривалість таких зустрічей (половина канікул як просить позивач) не може бути визначена наперед та потребує кожного разу додаткових уточнень та домовленостей між батьками, оскільки достовірно невідомо тривалість та період таких канікул. Тому, в частині позовних вимог щодо побачення батька з дитиною в канікулярний періоду відповідач повністю погоджується із висновком органу опіки та піклування, а саме: канікулярний період - за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. Схожі за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 57/72415/17-ц, від 02.02.2022 у справі № 607/20536/19 та від 02.02.2022 у справі № 520/21178/18-ц.

У судовому засіданні 24.12.2025 позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, визначених в позові, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначили, що доказами перешкод у спілкуванні з дитиною є те, що відповідачка не повідомила про адресу нового місця проживання та заблокувала позивача на своєму телефоні та телефоні дитини, на теперішній час позивач не може узгодити з відповідачкою можливість побачень з сином, він бачиться з ним у школі та під час відвідування сином тренувань з футболу, вважає, що відповідачка продовжує чинити перешкоди у спілкуванні з сином.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідачки усунути перешкоди у спілкуванні позивача з сином, оскільки вважають, що позивач не надав належних та допустимих доказів в підтвердження таких перешкод, і такі перешкоди наразі також не чиняться зі сторони відповідачки, а щодо визначення способів участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини, позовні вимоги відповідачка визнає частково, просить встановити графік спілкування та побачень батька із сином з урахуванням розкладу дня дитини та відвідування ним гуртка з футболу, а саме щомісяця друга та четверта п`ятниці з 18:00 год до 18:00 год другої та четвертої неділі, в канікулярний період - за попередньою домовленістю з матір`ю.

Також відповідач повідомила суд про зміну прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 у зв`язку з реєстрацією шлюбу, про що до відзиву додано копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 від13.09.2025.

Представник Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, як орган опіки та піклування, в судове засідання 24.12.2025 не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі предстаника, зазначив, що висновок органу опіки та піклування підтримує.

Представник Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, в судове засідання 24.12.2025 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв та клопотань не направляв.

Вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновків про часткове задороволеня позову з таких підстав.

Згідно з ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. ст.18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно з принципом, викладеним в п.6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено право кожної дитина на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами 1 та 2 ст.159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 735 від 07.11.2014, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.01.2023 у справі № 398/2825/22 шлюб між сторонами розірвано.

Після розірвання шлюбу малолітній син подружжя ОСОБА_8 залишився проживати разом з матір`ю, що сторонами не заперечується.

Згідно з висновком № 7414/19 від 08.10.2025, затвердженим рішенням Виконавчим комітетом Кропивницької міської ради від 28.10.2025 № 1153, комісією з питань захисту прав дитини зокрема, встановлено, що, як повідомив ОСОБА_1 , він здійснює матеріальне забезпечення сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу спілкувався з ОСОБА_9 , забирав його на вихідні, проводив з ним дозвілля, з грудня 2023 року позбавлений можливості спілкуватися з ОСОБА_9 через перешкоди з боку матері, бачиться з дитиною лише в навчальному закладі; мати дитини ОСОБА_3 пояснила, що не заперечує проти спілкування ОСОБА_9 батьком, однак вважає, що зустрічі батька та сина повинні бути упорядкованими та відповідати розпорядку дня дитини; ОСОБА_8 пояснив, що батько приходить до школи, раніше забирає його до себе додому, ОСОБА_9 бажає спілкуватися з батьком. Враховуючи рішення Комісії, керуючись інтересами дитини, вирішено вважати за доцільне визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з ним, а саме: друга та четверта п`ятниці щомісяця після закінчення шкільних занять до 13:00 год неділі з урахуванням режиму дня дитини, канікулярний період - за попередньою домовленістю з матір`ю дитини.

Подаючи позов про зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач посилався на те, що він з 09.12.2023 не має доступу до спілкування з сином, телефон позивача та акаунти в месенджерах були заблоковані, вважає, що відповідачка створює перешкоди у спілкуванні з сином, що порушує права позивача як батька, а також порушує права та суперечить інтересам дитини. В підтвердження зазначених обставин представник позивача долучила до матеріалів справи скріншоти з телефону позивача, в яких зазначено імена контактів "Платон" та "Платоша", фото дитини та повідомлення, починаючи з 16.08.2024 до 19.02.2025, які, за поясненнями представника, направляв позивач сину і які залишені без відповіді.

Суд, оцінюючи надані позивачем докази, зазначає, що ці докази не містять номеру телефону контактів "Платон" та " ОСОБА_9 ", а також доказів належності зазначених месенджерів малолітньому синові позивача ОСОБА_10 , а отже, за відсутності належних, достатніх та достовірних доказів в підтвердження блокування телефону позивача та акаунтів в месенджерах відповідачкою, а також будь-яких доказів в підтвердження здійснення відповідачкою перешкод іншими способами у спілкуванні позивача з сином ОСОБА_4 , відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 .

Також суд звертає увагу, що станом на момент судового розгляду відповідачка частково визнала позовні вимоги та не заперечує проти встановлення графіка зустрічей батька з дитиною.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З урахуванням висновку комісії з питань захисту прав дитини № 7414/19 від 08.10.2025, затвердженого рішенням Виконавчим комітетом Кропивницької міської ради від 28.10.2025 № 1153, в якому визначено способи участі ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_5 , та спілкуванні з ним: друга та четверта п`ятниці щомісяця після закінчення шкільних занять до 13:00 год неділі з урахуванням режиму дня дитини, канікулярний період - за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, а також розпорядку дня дитини, зважаючи, що навчальний процес згідно з довідкою ліцею "Вікторія-П" від 23.12.2025 № 230, де навчається ОСОБА_8 , триває з 08:00 год до 14:30 год, суд погоджується з позицією сторін щодо доцільності встановлення конкретного часу, з якого має починатися перебування дитини з батьком на вихідних два рази на тиждень, однак визначення позивачем такого часу з 13:00 год, зважаючи на тривалість навчального процесу в п`ятницю, необхідність дитини повернутися додому після школи, оскільки в суботу зранку у дитини заняття з футболу (довідка ФСТ "Спартак" від 23.12.2025 № 20) не усуває невизначеності початку перебування дитини з батьком у відповідні вихідні дні, що в майбутньому може викликати додаткові непорозуміння між сторонами.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що графік, запропонований відповідачкою, а саме: щомісяця друга та четверта п`ятниці з 18:00 год до 18:00 год другої та четвертої неділі без присутності матері дитини, з відвідуванням дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів, тощо, враховує розпорядок дня дитини, тривалість навчального процесу та інтереси батька дитини, оскільки відповідно буде встановлено час повернення дитини додому після перебування з батьком на вихідних о 18:00 год в неділю.

За такох обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визначення таких способів участі позивача у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5 : щомісяця друга та четверта п`ятниці з 18:00 год до 18:00 год другої та четвертої неділі без присутності матері дитини, з відвідуванням дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів, тощо.

При цьому суд звертає увагу сторін на те, що визначений спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини не є перешкодою для підтримки зв`язків між батьком і дитиною у інших формах за погодженням обох батьків, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати перш за все інтересам самої дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків.

Також, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 30.07.2025 у справі № 753/2281/23, згідно з якими позовні вимоги щодо проведення святкових днів, спільного відпочинку на період канікул дитини стосуються договірного врегулювання виконання батьківських обов`язків та потребують досягнення згоди між сторонами, а також висновок органу опіки та піклування № 7414/19 від 08.10.2025, в якому зазначено про необхідність попередньої домовленості батьків щодо проведення часу батька з дитиною протягом канікул, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині визначення такого способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5 як проведення з дитиною відпочинку щорічно під час канікулярного періоду без присутності матері, за місцем проживання батька, з відвідуванням дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів тощо, а саме - перша половина канікул.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволення позовних вимог з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 18, 23, 76, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області, Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, як орган опіки та піклування задовольнити частково.

Визначити такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

щомісяця друга та четверта п`ятниці з 18:00 год до 18:00 год другої та четвертої неділі без присутності матері дитини, з відвідуванням дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів, тощо.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 31.12.2025.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК