Справа № 946/8637/25
Провадження № 2/946/4444/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визначити, що частка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є рівними та становлять по 1/2 частці кожному. А також, просила визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, просила визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріусом відмовлено у вдачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що не визначена частка спадкодавця у спадковому майні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять уточненні позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 449 п. 2 від 19.10.1989 року, що також підтверджено довідкою наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 05.11.2025 року за № 1681.

Крім цього, згідно довідки наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 05.11.2025 року за № 1681, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 побудований до 1991 року та відповідно до листа Державної архітектурно будівельної інспекції України від 01.09.2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року» житловий будинки збідовані до 05.08.1992 року не підлягають до здачі в експлуатацію та не є самочинним будівництвом.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, встановлено, що частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними та становлять по 1/2 частки кожному.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному, тобто по 1/2 частині, належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.06.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 83481104 від 03.12.2025 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 є:

- дружина ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 13.11.1976 року, виданий Ізмаїльським міським відділом РАЦСу УРСР;

- донька ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 28.05.2015 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 12.07.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_6 ,

- син ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 16.12.2025 року, повторно виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

В свою чергу, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини на користь позивача по справі ОСОБА_1 .

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 12.11.2001 року, РНОКПП НОМЕР_7 , мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області від 04.09.2008 року, РНОКПП НОМЕР_9 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_10 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 23.03.1996 року, РНОКПП НОМЕР_11 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) про визнання права власності та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є рівними та становлять по 1/2 частці кожному.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2025 року.

Суддя: О.О.Бурнусус