САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3674/25
Провадження №2/726/734/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.12.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Колісник Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Коллект Центр до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 11.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 100788409 відповідно до умов якого, останній отримав кредитні кошти у розмірі 4000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на день від фактичного залишку кредиту у межах строку кредитування.

17.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір, відповідно до якого товариство відступило на користь позивача право вимоги за вищевказаним кредитним договором, стороною якого є ОСОБА_1 .

Крім того, 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» було укладено договір, відповідно до якого товариство відступило на користь позивача право вимоги за вищевказаним кредитним договором, стороною якого є ОСОБА_1 .

Таким чином ТОВ «Коллект центр» набуло право вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами.

Зазначає, що відповідач неналежним чином виконував свої обов`язки за кредитними договорами, внаслідок чого за договором утворилась заборгованість у загальному розмірі 32367,00 гривень.

Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за договорами кредиту в сумі 32367,00 гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 гривень.

Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач не зявився до суду , хоча був повідомлений про розгляд цивільноі справи.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 100788409 відповідно до умов якого, кредитодавець надає споживачу кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Кредитним договором, встановлена сума кредиту (загальний розмір): 4000,00 гривень, строк кредитування 15 днів. Процентна ставка 3% за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування. Сторони цього договору, також узгодили, що грошові кошти кредиту надаються предитедавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника.

Як вбачається із розрахунку, за договором № 100788409 від 11.09.2021 року, ОСОБА_1 дійсно порушив умови договору, кредитні кошти у встановлені строки не повернув, внаслідок чого, станом на 10.01.2023 року, наявна заборгованість заборгованість у розмірі:

- 4000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту;

- 27207,00 гривень заборгованість зі сплати відсотків;

- 1160,00 гривень заборгованість з комісії.

Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 32367,00 гривень.

Крім того, 17.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір № 17/12-2021-62 відповідно до якого товариство відступило на користь позивача право вимоги за вищевказаним кредитним договором, стороною якого є ОСОБА_1 .

Крім того, 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого товариство відступило на користь позивача право вимоги за вищевказаним кредитним договором, стороною якого є ОСОБА_1 .

Таким чином ТОВ «Коллект центр» набуло право вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами.

Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1046 ЦК України та ч.1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у справі № 127/33824/19 від 07.10.2020 р., електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Враховуючи досліджені докази, судом може бути констатовано, що відповідач у повній мірі ознайомлений з умовами договору кредиту, адже на відповідному веб-сайті ознайомився із інформацією про розмір кредитного ліміту, Тарифи та Паспорт кредиту, Умов та правил з відповідними прикладами та поясненнями, що дозволяють всебічного та повно зрозуміти права та обов`язки Позичальника. Окрім того, з метою укладання договору, ним були надані свої особисті дані. Анкета-заява містить електронний підпис з одноразовим ідентифікатором Вказані умови та правила містять в собі інформацію щодо умов кредитування (надання кредитної лінії), термін повернення кредитних коштів, тощо.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором ( «ЕПОІ») по суті є видом вдосконаленого цифрового підпису. Його суть полягає у використанні одноразових повідомлень (паролів, кодів, підтверджень) шляхом телекомунікаційних засобів, в якості підтвердження волі підписанта. При підтвердженні такої волі, зокрема погодження із умовами нового договору (додаткової угоди), кожного разу комбінація цифр чи літер є новою та унікальною, такою, яка відрізняється від попередньої, у чому і полягає суть одноразовості ідентифікатора, тобто виявлення дійсного волевиявлення особи для кожного факту прийняття нових умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 1077 ЦПК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином встановлено, що відповідачем дійсно було укладено договір споживчого кредиту. Оцінивши досліджені докази судом може бути констатовано, що відповідач дійсно отримав кредитні кошти, ознайомившись при цьому із умовами кредитування. Будь-яких обставин, які могли б свідчити про неукладеність договору або про порушення вимог при його укладенні судом не встановлено. При цьому, грошові кошти у встановлений договором строк не повернув. У період прострочення боржнику було нараховано відсотки за користування кредитом. При цьому кредитор не вийшов за межі строку кредитування. Судом перевірено правильність розрахунків позивача, які є достовірними. У подальшому кредитор відступив своє право вимоги та в даний час таке право належить позивачу.

Таким чином встановлено, що відповідачем дійсно порушені умови взятих на себе зобовязань за договором, грошові кошти не повернуто. В даному випадку право позивача як кредитора/позикодавця було порушено та підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог та стягнення визначеної заборгованості.

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне вказати про таке.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що згідно з договором про надання професійної правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, прайс-листа адвокатського обєднання «Лігал ассістанс», заявки на надання юридичної допомоги № 1819 від 01.09.2025 року, адвокатське обєднання «Лігал ассістанс» надало ТОВ «Коллект центр» юридичну допомогу у даній справі, зокрема надання усної консультації з вивчення документів та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, відповідно до цін встановлених у прайс-листі та враховуючи кількість годин витрачених на такі дії. Вартість такої послуги складає 13000,00 гривень.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що вони безпосередньо пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим, співмірним із складністю справи, поведінку сторони під час розгляду справи, яка не призводила до затягування розгляду справи. Суд бере до уваги те, що розмір витрат на правову допомогу суттєво не відрізняється від заявленого орієнтовного розміру судових витрат.

Окрім того, на виконання вимог ст. 137 ЦПК України судом перевірено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначена згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що підлягає сплаті, адвокатом подано детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторонни.

Варто також наголосити, що витрати на надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Таким чином, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим. Посилання представника відповідача про не співмірність таких витрат не знаходить свого відображення у досліджених обставинах та письмових доказах.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, із відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 257, 509, 526, 551, 626, 625, 628, 1046, 1048, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 141, 274, 279, 280-282, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Коллект Центр до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстровано по АДРЕСА_1 на користь ТОВ Коллект Центр, , 01133 м. Київ, вул. Мечнікова, 3 офіс 306, заборгованість за кредитним договором № 100788409 від 11.09.2021 року у розмірі 32 367,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстровано по АДРЕСА_1 на користь ТОВ Коллект Центр, , 01133 м. Київ, вул. Мечнікова, 3 офіс 306, судовий збір у розмірі 2422,40 та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук