Справа № 635/8463/25
Провадження № 2/635/6049/2025
19 грудня 2025 року сел. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Бобко Т.В.,
секретар судового засідання Загайко Ю.Я.,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
Короткий зміст позовних вимог
08 жовтня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача ОСОБА_2 , яким просить:
- стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання чи досягнення 23 річного віку;
- допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за місяць.
На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 лютого 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб між батьками позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис № 158. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане Васищівською селищною ради Харківського району Харківської області.
Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2024 року справа № 635/4653/24 шлюб між батьками позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано, матері було залишено прізвище « ОСОБА_4 », на цей час рішення набрало законної сили.
Після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1 мешкала та до теперішнього часу мешкає разом із мамою ОСОБА_3 .
Судовим наказом Харківського районного суду Харківської області від 11 квітня 2025 року справа №635/2565/25 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання позивача у розмірі 4 частини заробітку (доходу) платника аліментів.
На підставі даного судового наказу 16 квітня 2025 року Харківським відділом державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрите виконавче провадження № 77828624.
Стягнуті аліменти ОСОБА_2 сплачувати відмовляється, офіційно не працює, в даний час існує досить значна заборгованість зі сплати аліментів. Саме тому ОСОБА_2 обліковується в Єдиному реєстрі боржників. Крім того, на відповідача існує декілька відкритих виконавчих проваджень, але періодичні платежі у вигляді аліментів стягувалися тільки на користь ОСОБА_3 на утримання позивача до 18 років.
В цьому році позивачу виповнилось 18 років, на цей час вона продовжує навчання та є студенткою 1 курсу центру освітніх послуг Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, навчається заочно за спеціальністю «Менеджмент» на контракті, очікуваний термін завершення навчання на освітньому рівні бакалавр 30 червня 2029 року.
Отже, після школи позивач продовжує навчання у вищому навчальному закладі, оплату даних освітніх послуг здійснює мати позивача ОСОБА_3 . Позивач зазначає, що в умовах воєнного стану в місті Харкові та Харківському районі дуже важко знайти роботу, адже позивачу тільки виповнилось 18 років, вона не має ані досвіду роботи, ані будь-якої кваліфікації, тому не може конкурувати із великою кількістю внутрішньо-переміщених осіб, які наразі мешкають у нашому регіоні. Зазначила, що намагається шукати варіанти роботи, але досі виходить не дуже, попри те що роботи на цей час немає позивачу все одно треба сплачувати за навчання, адже вона прагне стати кваліфікованим спеціалістом. На цей час позивач не може сформувати в Єдиному державному веб-порталі електронних послуг «Дія» довідки форми ОК-5 та ОК-7, оскільки в неї зазначена функція є неактивною через те, що стосовно неї відсутні відомості в реєстрі застрахованих осіб, що свідчить про те, що на цей час доходів в позивача немає.
Позивач зазначила, що зараз вона перебуває на повному утриманні матері ОСОБА_3 , яка оплачує вартість освітніх послуг, які надаються позивачу та забезпечує інші потреби ОСОБА_1 . При цьому відповідач ОСОБА_2 є здоровим чоловіком, який не має на утриманні інших дітей або членів родини, а отже він спроможний сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в зв`язку із чим позивач просить суд задовольнити її позовні вимоги.
Аргументи учасників справи
Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався.
Рух справи
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 жовтня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Участь у справі сторін та інших учасників справи
Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Третя особа у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що батьками повнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 25 жовтня 2007 року Васищівською селищною радою Харківського району Харківської області).
З витягу з реєстру територіальної громади № 2025/014474338 від 02 жовтня 2025 року слідує, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до паспорту громадянина України мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до Акту № 452 від 02 жовтня 2025 року про обстеження умов проживання особи на території Безлюдівської селищної ради, старостою Васищівського старостинського округу Макаровим О.В. в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проведено обстеження та встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 з 2022 року по цей час.
Зі змісту довідки № 36/63 від 15 вересня 2025 року, яка видана директором Харківського національного автомобільно-дорожнього університету Шершенюк О слідує, що ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу центру освітніх послуг, навчання здійснюється на заочній формі, спеціальність «D3 Менеджмент», навчання здійснюється на основі контракту, очікуваний термін завершення навчання на освітньому рівні бакалавр 30 червня 2029 рік.
Зі змісту договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 1019з Е-25 слідує, що даний договір укладений між Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом державної форми власності в особі ректора ОСОБА_7 , що діє на підставі Статуту, з однієї сторони та замовником освітньої послуги ОСОБА_3 , з іншої сторони для здобувача вищої освіти ОСОБА_1 ..
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2024 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 лютого 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 158, після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище « ОСОБА_4 ».

Судовим наказом, виданим Харківським районним судом Харківської області 11 квітня 2025 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі даного судового наказу 16 квітня 2025 року Харківським відділом державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрите виконавче провадження № 77828624.

Зі змісту довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів № 83486 від 06 жовтня 2025 року, яка складена виконуючим обов`язки начальника відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Головко В., ОСОБА_3 не отримувала аліменти від ОСОБА_2 за зазначеним виконавчим провадженням з 16 квітня 2025 року по 06 жовтня 2025 року.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (стаття 201 СК України).

Відповідно до абзацу 1 пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання.

Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо).

Тому, можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.

Однак обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання, тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Зі змісту статті 183 СК України випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Суд встановив, що ОСОБА_1 досягла 18 років, проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 , та перебуває на її утриманні, є студенткою центру освітніх послуг Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, не працює та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Відповідач не надав до суду жодної заяви, в яких би заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), або доказів про наявність у нього підстав для звільнення від обов`язку сплати аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Відповідач жодним чином не спростував того факту, що позивач на цей час не працює, будь-якого доходу не має та потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, яке здійснюється на платній основі.

Отже, суд висновує про наявність передбачених статтею 199 СК України підстав для виникнення у відповідача обов`язку на участь в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

З урахуванням викладеного, з огляду на положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення частини 2 статті 182 СК України про розмір аліментів на одну дитину, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати повнолітню доньку, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, тобто з 08 жовтня 2025 року та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення позивачем двадцяти трьох років.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд виснував про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень.

На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2025 року до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Відповідач, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.В. Бобко