Справа № 2-976/11
Провадження № 4-с/161/109/25
У Х В А Л А

17 грудня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді- Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань- Опальчук А.А.,

за участю державного виконавця Веселухи С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: головний державний виконавець Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Веселуха Світлана Георгіївна, на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

В С Т А Н О В И В:

12.11.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернувся в суд з вищевказаною скаргою.

В обґрунтування якої зазначив, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.01.2011 року у цивільній справі № 2-976/11, було задоволено позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» до боржника: ОСОБА_1 та прийнято рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором №101/2-ПКП від 27.03.2008р. року у розмірі: 5853,02грн.

На підставі зазначеного рішення судом видано виконавчий лист по справі № 2-976/11.

Ухвалою, що видав Луцький міськрайонний суд Волинської області від 21.04.2023, заяву ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі № 2-976/11 та видачу дублікату виконавчого листа для його пред`явлення, було задоволено у повному обсязі.

Постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження №79488263 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості.

07.11.2025 року ТОВ «Брайт Інвестмент» стало відомо що винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №79488263 від 07.11.2025 року за п. 3. ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно повного витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про смерть боржник ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Просили суд визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області ЛМУ МЮ України Веселухи С.Г. у частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 79488263 від 07.11.2025 року; зобов`язати Головного державного виконавця Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області ЛМУ МЮ України Веселуху С.Г. відновити виконавче провадження ВП №79488263 з примусового виконання виконавчого листа Луцький міськрайонний суд Волинської області від 05.01.2011 року у справі № 2-976/11 про стягнення з ОСОБА_1 5853,02 грн. заборгованості; зобов`язати Головного державного виконавця Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області ЛМУ МЮ України Веселуху С.Г. звернутися до компетентних органів щодо виявлення спадкоємців боржника ОСОБА_1 , стягнути з Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області ЛМУ МЮ України судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» подав заяву про розгляд скарги у їх відсутності, просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець Веселуха С.Г. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, по невідомій суду причині, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час судового засідання.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Також, в ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Частиною першої статті 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.01.2011 року у цивільній справі № 2-976/11, було задоволено позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» до боржника: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , та прийнято рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором №101/2-ПКП від 27.03.2008р. року у розмірі: 5853,02грн.

Судом видано виконавчий лист по справі № 2-976/11.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.04.2023, заяву ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі № 2-976/11 та видачу дублікату виконавчого листа для його пред`явлення, було задоволено у повному обсязі.

Постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження №79488263 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості.

07.11.2025 року Головним державним виконавцем Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Веселухою С.Г. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №79488263 за п. 3. ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно повного витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про смерть боржника (17.06.2024 року).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно частини першої статті 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 34 Закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У свою чергу частиною п`ятою передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У силу пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Згідно з пунктом 3 частини першої та другої статті 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення (пункт 134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 року по справі №916/617/17).

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Порядок закінчення виконавчого провадження у випадку смерті боржника - фізичної особи перебував предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/617/17 (провадження № 14-48гс20).

У постанові від Великої Палати Верховного Суду містяться висновки про те, що частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIIIпередбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1404-VIIIта пункту 6 розділу І Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII).

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Згідно висновків, які містяться в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 761/22518/17 від 29 червня 2022 року, якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що постанова Головного державного виконавця від 07.11.2025 про закінчення виконавчого провадження №79488263 є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на наведені обставини і відповідні ним підстави, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: головний державний виконавець Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Веселуха Світлана Георгіївна, на дії/бездіяльність органу примусового виконання задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області ЛМУ МЮ України Веселухи Світлана Георгіївна у частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 79488263 від 07.11.2025 року.

Зобов`язати Головного державного виконавця Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області ЛМУ МЮ України Веселуху Світлану Георгіївну відновити виконавче провадження ВП №79488263 з примусового виконання виконавчого листа Луцький міськрайонний суд Волинської області від 05.01.2011 року у справі № 2-976/11 про стягнення заборгованості.

Зобов`язати Головного державного виконавця Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області ЛМУ МЮ України Веселуху Світлану Георгіївну звернутися до компетентних органів щодо виявлення спадкоємців боржника ОСОБА_1 .

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 22.12.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк