Справа № 276/1828/25
Провадження по справі №2/276/993/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.

з участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК «Ейс» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» обґрунтовує тим, що 27.07.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-9875512 на суму 9200,00 грн, відповідач приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 49217. При укладенні кредитного договору первісним кредитором та відповідачем узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, строк та умови кредитування. Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ "Платежі Онлайн" на платіжну картку № НОМЕР_1 .

20.01.2025 між Первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Позивач не здйснював жодних нарахувань за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договорам.

Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за Кредитним договором становить 18016,00 грн, яка складається з: 9200,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 8816,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

У зв`язку із невиконанням договору, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 18016,00 грн, а також судові витрати у справі, в тому числі витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн.

Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 23.10.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

02.12.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Цокало Т.М. надійшли письмові пояснення відповідача щодо позову, в яких зазначено, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах розміру заборгованості по тілу кредиту в сумі 8000,00 грн. Крім цього, враховуючи той факт, що ТОВ «ФК «ЕЙС» не було здійснено перевірку в Реєстрі осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх стосовно ОСОБА_1 , який на момент укладення договору, а саме 27.07.2024 р. був внесений до Реєстру осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх 17.04.2024 р. на строк обмеження три роки, тому укладений договір кредитної лінії №00-9875512 від 27.07.2024 р. є нікчемним. Також, сплата позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 1200,00 грн суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів» та не підлягає стягненню з відповідача.

04.12.2025 позивачем надано додаткові письмові пояснення у справі, за змістом яких включення особи до Реєстру не означає автоматичної недійсності правочину, і законодавство не містить положення, яке визнавало б Кредитний договір нікчемним лише підставі наявності особи у такому Реєстрі. Натомість підставою для заборони укладення договору є факт використання кредитних коштів для внесення ставок, що Відповідачем не Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.12.2025 3 доведено, а жодних належних і допустимих доказів на підтвердження таких обставин до суду не надано. Крім того, умова щодо сплати зазначеної комісії є невід`ємною частиною договірних зобов`язань. Позичальник, підписавши кредитний договір, підтвердив ознайомлення та повну згоду з усіма його умовами, включно з положеннями щодо стягнення комісії.

В судове засідання відповідач та представники сторін не з`явились, направивши до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що згідно Договору кредитної лінії № 00-9875512 від 27.07.2024 його сторонами є ТОВ «Макс Кредит» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник).

Згідно п. 1.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплати проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума ліміту кредитної лінії: 8000,00 грн. тип кредиту: кредитна лінія, цільове призначення кредиту: на споживчі потреби (п. 1.2). Строк дії кредитної лінії: 360 календарних днів, дата остаточного повернення кредиту: 22.07.2025. (п. 1.3). Позичальник зобов`язаний сплатити проценти в періодичну дату оплати процентів: 11 серпня 2024 року та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (п. 1.4). Тип процентної ставки: фіксована, стандартна процентна ставка: 1,45% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; знижена процентна ставка: 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5). Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15% від суми кредиту, що складає 1200,00 грн, яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5. цього Договору (п. 1.6). Позичальник зобов`язаний здійснити оплату Комісії та повернути Суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення Кредиту, а саме: 22 липня 2025 (п.3.5).

Згідно п. 2.8 Договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 27.07.2024, сума кредиту перераховується у розмірі 8000,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу НОМЕР_2 .

Згідно п. 4.3.1 позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.

Позичальником ОСОБА_1 договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 49217, відправленим 27.07.2024 о 10:55, введеним 27.07.2024 о 10:56.

Додатком № 1 до вказаного кредитного договору є Графік платежів, розрахований на 24 періоди з 27.07.2024 по 22.07.2025. Дата видачі кредиту: 27.07.2024, чиста сума кредиту: 8000,00 грн, сума платежу за розрахунковий період, усього: 49820,00 грн, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту, всього: 8000,00 грн, проценти за користування кредитом: 40620,00 грн, комісія за надання кредиту: 1200,00 грн, реальна річна процентна ставка: 7437,84%. Загальна вартість кредиту: 49820,00 грн. Позичальником додаток підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 49217.

Згідно Паспорту споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), він містить відомості про істотні умови кредиту, порядок його повернення, наслідки прострочення та/або невиконання зобов`язань. Сума/ліміт кредиту вказаний: 8000,00 грн., строк кредиту: 360 днів, процентна ставка: 515,00% річних, комісія за надання кредиту: 1200,00 грн, загальні витрати за кредитом: 41820,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту: 49820,00 грн, реальна річна процентна ставка: 7437,84% річних. Паспорт підписано ОСОБА_1 27.07.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 49217.

За змістом довідки про ідентифікацію ТОВ "Макс Кредит" (без зазначенні номера та дати), клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , з яким укладено договір 00-9875512 від 27.07.2024, ідентифікований ТОВ "Макс Кредит". Акцепт договору позичальником: одноразовий ідентифікатор 49217, час відправки ідентифікатора позичальнику: 27.07.2024 о 10:55, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор: НОМЕР_4 .

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ "Платежі Онлайн" № 172/02 від 06.02.2025 товариство повідомляє про успішні транзакції через платіжний сервіс «Platon», зокрема і щодо перерахунку 27.07.2024 коштів у розмірі 8000,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу НОМЕР_2 .

Згідно детального розрахунку заборгованості ТОВ «Макс Кредит», позичальник ОСОБА_1 , кредитний договір 00-9834719 від 27.07.2024, розрахунок виконано на дату 20.01.2025, сума кредиту: 8000,00 грн, сума загальної заборгованості: 18016 грн, сума заборгованості за основним зобов`язанням: 8000,00 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами: 8816,00 грн, сума заборгованості за нарахованими комісіями: 1200,00 грн, штрафні санкції згідно умов договору: 4000,00 грн.

20.01.2025 між Первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.

Відповідно до Реєстру Боржників № Б/Н від 20.01.2025 за Договором Факторингу від ТОВ «Макс Кредит» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 18016,00 грн.

Згідно доданої виписки ТОВ «ФК «Ейс» з особового рахунку за кредитним договором №00-9875512 від 27.07.2024, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Ейс» за кредитним договором № 00-9875512 від 27.07.2024 станом на 01.10.2025 (включно) складає 18016,00 грн та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту: 9200,00 грн та простроченої заборгованості за процентами: 8816,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Вказаними Кредитним договором позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування.

Суд приходить до висновку, що позивач надав належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем. Надані розрахунки та довідки містять всі ознаки первинного документу (реквізити організації, зміст операції, номер договору, контрагента), вказані документи завірені печатками та підписами матеріально-відповідальних осіб - директорів.

Відповідачем не спростовано факту отримання ним кредиту, зокрема не надано відповідних виписок для спростування факту отримання кредитних коштів від кредитора на вказаний у кредитному договорі картковий рахунок.

Жодних інших доказів на спростування факту отримання грошових коштів від кредитодавця за вищезазначеним кредитним договором та розміру заборгованості відповідачем суду не надано.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку щодо невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань за вказаним кредитним договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, після закінчення строків кредитного договору не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не виконано грошові зобов`язання в строк, передбачений умовами кредитного договору, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором за основною сумою боргу в розмірі 8000 грн обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення відсотків за кредитним договором в розмірі 8816 грн, то суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами Договору, вони погодили розмір відсотків, який буде нараховуватись на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка 1,45% за кожен день користування кредитом.

Разом з тим, ч. 4, 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:

ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де

ДПС - денна процентна ставка;

ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом;

ЗРК - загальний розмір кредиту;

t - строк кредитування у днях.

Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (з 24.12.2023), установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

протягом перших 120 днів (тобто з 24.12.2023 по 21.04.2024) - 2,5 %;

протягом наступних 120 днів (тобто з 22.04.2024 по 19.08.2024) - 1,5 %.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Строк кредитування за договором № 00-9875512 від 27.07.2024 становить 360 днів.

Згідно розрахунку заборгованості, позивач в період з 27.07.2024 по 10.10.2024 застосував процентну ставку 1,45 % (116,00 грн).

Водночас, відповідно до умов кредитного договору, з урахуванням наведених вище приписів законодавства, проценти за користування кредитними коштами мають нараховуватися таким чином:

- за період з 27.07.2024 по 19.08.2024 за ставкою 1,45 %, що становить 2552,00 грн (116,00 х 22 дні);

- за період з 20.08.2024 по 10.10.2024 за ставкою 1 %, що становить 3840,00 грн (80,00 грн х 48 днів) .

Загальна сума процентів складає 6392.00 гривень.

З огляду на зазначене, проценти за користування кредитними коштами можуть бути стягнені за період строку кредитування з урахуванням їх обмеження максимальним розміром денної процентної ставки, встановленим ч. 5 ст. 8, а також п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», що становить 6392.00 грн.

В цій частині позовні вимоги теж є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Доказів того, що відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування розрахунку.

Щодо стягнення комісії за надання кредиту в загальному розмірі 1200,00 грн, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку чи іншої фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту і, відповідно, така умова не є нікчемною.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 20.09.2024 у справі № 331/2974/23 (провадження № 61-7620св24).

Аналізуючи умови пункту 1.6 Договору від 27.07.2024, суд дійшов висновку про правомірність дій позивача щодо встановлення та стягнення комісії за надання кредиту відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням того, що укладеним між позивачем та відповідачем договором передбачено нарахування вказаного виду одноразової комісії.

Зважаючи на вказане, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача нарахованої за умовами договору додаткової комісії за надання кредиту в розмірі 1200,00 гривень.

Суд вважає безпідставними доводи сторони відповідача про те, що укладений кредитний договір №00-9875512 від 27.07.2024 є нікчемним, оскільки ОСОБА_1 на момент укладення договору був внесений до Реєстру осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх 17.04.2024 р. на строк обмеження три роки.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про споживче кредитування» забороняється укладати договір про споживчий кредит з особами, включеними до Реєстру осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх, якщо у зазначеному Реєстрі міститься інформація про використання такими особами кредитних коштів для внесення ставок. Кредитодавець зобов`язаний до укладення договору про споживчий кредит перевірити наявність такої інформації у Реєстрі осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх, шляхом звернення до бюро кредитних історій. Бюро кредитних історій безоплатно надає кредитодавцям відомості про наявність у Реєстрі осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх, інформації про використання споживачем кредитних коштів для внесення ставок.

За змістом вказаних норм, сама по собі наявність особи у Реєстрі не є підставою для заборони укладення кредитного договору, якщо в ньому відсутні дані про використання кредитних коштів для участі в азартних іграх.

Представником відповідача надано суду копію листа Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей, у якому зазначено про внесення ОСОБА_1 до Реєстру осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх, строком на три роки.

Разом з тим, не надано доказів того, що у вказаному Реєстрі міститься інформація про використання ОСОБА_1 кредитних коштів для внесення ставок.

Отже, посилання представника відповідача на те, що Кредитний договір № 00- 9875512 є нікчемним, у зв`язку з тим, що ТОВ «МАКС КРЕДИТ» не здійснило перевірку Реєстру та уклало договір із ОСОБА_1 , який на момент укладення договору був внесений до Реєстру, є помилковим.

Враховуючи вище викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позові вимоги слід задовольнити частково.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 00-9875512 від 27.07.2024 в розмірі 15592,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 6392,00 гривень, заборгованість по комісії 1200,00 грн.

В решті позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Оскільки, позов задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2096,34 гривень.

Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу надано копію договору № 20/08/25-01 від 20.08.2025, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро «Соломко та партнери», предметом якого є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно Розділу 3 даного договору отримання винагороди Адвокатським бюро відбувається у формі гонорару, який складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг.

Додатком № 1 до даного договору є Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, яким визначено вартість послуг згідно вказаного переліку.

Додатковою угодою № 9 від 11.09.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 визначено, що правова допомога надається щодо позичальника ОСОБА_1 , номер кредитного договору №00-9875512 від 27.07.2024.

Згідно Акту від 01.10.2025 прийому-передачі наданих послуг Адвокатським бюро «Соломко та партнери» надано юридичні послуги щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9875512 від 27.07.2024, згідно переліку на загальну суму 7000,00 грн.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналізуючи надані докази на підтвердження реальності витрат на правничу допомогу суд не погоджується із зазначеним позивачем до відшкодування розміром цього виду судових витрат, що обґрунтовується таким.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладною, вказаний позов було подано шляхом його направлення через систему «Електронний суд», а розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, зокрема справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є незначним, часткове задоволення позову, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн, що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.

Керуючись ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 274, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором №00-9875512 від 24.07.2024 в розмірі 15592 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2096,34 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», адреса місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Алматинська, б.8, оф.310а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 18.12.2025.

Суддя А.М.Збаражський