БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/241/25
Справа № 356/326/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Дудар Т.В.,

за участю секретаря Харченко Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку загального позовного проваження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Федоткіної Юлії Валеріївни про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6764446. Даний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з умовами договору та прийняв їх.

30 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30072024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 30 липня 2024 року до Договору факторингу № 30072024/2 від 30.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 35 904,00 грн., з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 656,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 1 760,00 грн. заборгованість за комісією за надання кредиту; 3 488,00 грн. сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).

27 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79225145.

Згідно з п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

А також погодилася, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlickСredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, їй зрозумілі (п.п. 5.3 п. 5 договору).

Відповідно до п. 20 договору позики цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Згідно з п. 9.1 договору факторингу, зі змінами та доповненнями відповідно до Додаткової угоди № 7 від 13 червня 2022 року, даний договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік.

Відповідно до Реєстру боржників № 30 від 19.08.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 594,10 грн., з яких: 6 700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 507,50 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою; 13 386,60 грн. сума заборгованості за пенею.

02 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2289221.

Згідно з п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

А також погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlickСredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, їй зрозумілі (п.п. 5.3 п. 5 договору).

Відповідно до п. 21 договору позики цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Згідно з п. 9.1 договору факторингу, зі змінами та доповненнями відповідно до Додаткової угоди № 7 від 13 червня 2022 року, даний договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік.

Відповідно до Реєстру боржників № 29 від 19.08.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18 480,00 грн., з яких: 11 200,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 680,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5 600,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею.

20 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 24870-03/2024.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 8 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

29.07.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29072024, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 29072024 від 29.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27000,00 грн., з яких: 9 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18000,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 29072024 від 29.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 3500,00 грн., з яких: 1 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2500,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею.

14 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 22872-03/2024.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений у п. 8 кредитного договору, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до п.п. 1,6 п. 1 кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами згідно з п.п. 1.6 п. 1 кредитного договору.

25.07.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 25072024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 25.07.2024 до договору факторингу № 25072024 від 25.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39 000,00 грн, з яких: 12 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

08 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 7058935.

Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 9 договору позики, реквізити та підпис сторін.

Згідно з п.п. 2.1 договору позики, за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.

11 січня 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 7 від 18.09.2024 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 060,74 грн., з яких: 4 037,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 056,20 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою; 6 967,04 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику.

15 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №134301.

Відповідно до п.п. 5.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний через веб сайт.

Відповідно до п.п.2.1. кредитного договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.2.6. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.п. 2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

12.09.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 12092024, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належне ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 12.09.2024 до договору факторингу № 12092024 від 12.09.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 104,56 грн., з яких: 9 817,49 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 986,07 грн. сума заборгованості за процентами; 301,00 грн. сума заборгованості за комісією.

18 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1078421.

Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з умовами договору та прийняв їх.

30.07.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 30072024/1, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належне ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 30.07.2024 до договору факторингу № 30072024/1 від 30.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 323,78 грн., з яких: 4 750,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 978,78 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 595,00 грн. заборгованість за комісією за надання кредиту.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" суму заборгованості: за кредитним договором № 6764446 в розмірі 35 904,00 грн., з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 656,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 1 760,00 грн. заборгованість за комісією за надання кредиту; 3 488,00 грн. сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня); за договором позики № 79225145 в розмірі 21 594,10 грн., з яких: 6 700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 507,50 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 13 386,60 грн. сума заборгованості за пенею; за договором позики № 2289221 в розмірі 18 480,00 грн., з яких: 11 200,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 680,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5 600,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею; за кредитним договором № 24870-03/2024 в розмірі 27 000,00 грн., з яких: 9 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18000,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею; за кредитним договором № 33173-03/2024 в розмірі 3500,00 грн., з яких: 1 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2500,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею; за кредитним договором № 22872-03/2024 в розмірі 39 000,00 грн, з яких: 12 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками; за договором позики № 7058935 в розмірі 17 060,74 грн., з яких: 4 037,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 056,20 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою; 6 967,04 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику; за кредитним договором №134301 в розмірі 13 104,56 грн., з яких: 9 817,49 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 986,07 грн. сума заборгованості за процентами; 301,00 грн. сума заборгованості за комісією; за кредитним договором №1078421 в розмірі 16 323,78 грн., з яких: 4 750,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 978,78 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 595,00 грн. заборгованість за комісією за надання кредиту. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 191 967,18 гривень. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" понесені судові витрати.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 09.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

05.11.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, про що Березанським міським судом Київської області винесено відповідну ухвалу.

04.11.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача Реви І.О. надійшли додаткові пояснення у справі, зареєстровані за вх. № 4783 від 05.11.2025 (а.с. 39-51, том 2), в яких вона зазначила, що відповідач не погоджується з пред`явленим позовом, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення зважаючи на наступне.

Зокрема, в поясненнях вказано, що для укладення відповідачкою вказаних в позові кредитних договорів необхідно було пройти ідентифікацію особи та застосувати електронний підпис через смс-повідомлення чи через підтвердження, яке надходить у формі листа до електронної пошти. Матеріали справи не містять доказів надсилання відповідачу одноразових ідентифікаторів для підписання договорів. Разом з цим відповідач не отримувала листів електронною поштою та смс-повідомлень від ТОВ «Мілоан», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», ТОВ «МАНІФОЮ», ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ», особисті кабінети не реєструвала, договори не укладала.

Окрім того, як зазначає представник відповідача, в матеріалах справи немає даних про приналежність вказаного в договорах мобільного номера (на який як зазначає позивач надсилалися ідентифікатори) саме відповідачу.

Також, що стосується отримання кредиту, то з даного приводу ОСОБА_2 вказує, що матеріали справи не містять доказів перерахування ТОВ «Мілоан», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», ТОВ «МАНІФОЮ», ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» відповідачу будь-яких грошових коштів за вказаними вище Договорами (серед іншого, в матеріалах справи відсутній номер банківського рахунку, на який перераховувалися грошові кошти). Оскільки позивач набув (на його думку) право вимоги за вказаними договорами на підставі укладених договорів факторингу, саме на останнього покладено обов`язок з доведення перерахування позичальнику грошових коштів на вказаний ним картковий рахунок. Наявне в матеріалах справи платіжне доручення ТОВ «Мілоан» № 125538255 від 15.03.2024 про перерахування коштів у розмірі 8000 грн. не містить повної інформації про номер рахунку на який кошти перераховувалися. Окрім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач володіє карткою НОМЕР_1 .

В поясненнях вказано, що довідка ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 2782_31 від 22.01.2025, за якою начебто перерахувались кошти у розмірі 6600грн., щоправда кому та в зв`язку з чим (оскільки в призначенні не вказаний номер договору, отримувач та номер рахунку) не видається за можливе встановити. Слід також звернути увагу суду на те, що з довідки № 2782_31 від 22.01.2025р. вбачається, що між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» укладено договір на переказ коштів ФК-П-20/05-05 від 2020-07-08, при цьому такий договір відсутній в матеріалах справи, відтак наразі не видається за можливе встановити, чи дійсно ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» було уповноважене на перерахування коштів від імені ТОВ «МАНІФОЮ». Також аналогічну інформацію (а вірніше її відсутність) містить і довідка 3, видана ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», а отже не може вважатися належним та допустимим доказом перерахування коштів відповідачу.

Представник відповідача також звертає увагу суду на те, що матеріали справи не містять банківської виписки по рахунку відповідача, як і не містять доказів видачі в будь-який спосіб кредитних коштів чи факт використання відповідачем кредитних коштів та доказів зарахування коштів на рахунок, що належить відповідачу. В свою чергу розрахунки заборгованості на які посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. ОСОБА_2 зазначає, що вказані розрахунки боргу не можуть слугувати належними та допустимими доказами ще й тому, що не підтверджуються первинною банківською документацією (випискою по рахунку) та не містять підписів позичальника.

Щодо нарахованих відсотків, в додаткових пояснення вказано, що зважаючи на те, що кредитні договори начебто були укладені після набрання чинності Законом № 3498-ХІ (24.12.2023р.), то умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні понад 1,5% є нікчемною в силу положень ч. 5 ст. 8 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, у задоволенні вимоги щодо стягнення відсотків за Договорами слід відмовити в повному обсязі.

Щодо комісії представник відповідача зазначає, що як вбачається з тексту договорів № 6764446, № 134301, № 1078421 кредитодавці передбачили в умовах цих договорів сплату комісії. Зі змісту цих кредитних договорів вбачається, що банком встановлено комісію за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитних договорів щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договорів, які є нікчемними, а саме нарахована плата за обслуговування кредитної заборгованості в цілому не підлягає стягненню з відповідача. Відтак, вимоги про стягнення комісії за договорами № 6764446, № 134301, № 1078421 також задоволенню не підлягають.

З приводу неустойки ОСОБА_2 вказує, що вимоги щодо стягнення такої є незаконними, адже п. 18 Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення та установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин включення до умов договорів № 6764446, № 79225145 умов щодо нарахування неустойки (пені) є незаконною, відтак вимоги щодо її стягнення задоволенню також не підлягають.

Щодо відступлення прав вимоги представник відповідача вказує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та: ТОВ «Мілоан» було укладено договір факторингу від 30.07.2024 № 30072024/2; ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено договір факторингу від 14.06.2021 №14/06/21 та Додаткову угоду № 34 від 19.08.2024 року до нього; ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено договір факторингу від 29.07.2024 № 29072024; ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» було укладено договір факторингу від 25.07.2024 № 25072024; ТОВ «МАНІФОЮ» було укладено договір факторингу від 11.01.2024 № 11-01/2024 та Додаткову угоду № 8 від 18.09.2024 до нього; ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» було укладено договір факторингу від 12.09.2024 № 12092024; ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» було укладено договір факторингу від 30.07.2024 № 30072024.

Разом з тим, як вбачається з договорів факторингу загальна сума прав вимоги, що відступаються ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за договорами прихована, як і прихована ціна продажу, що сплачується Фактором Клієнту, зокрема, не вказана сума грошових коштів, які Фактор має передати в розпорядження Клієнта, а сама частина відповідного речення містить технічне видалення.

До Договорів факторингу долучено Акти прийому-передачі Реєстру Боржників, які також не містять загальної суми заборгованості, що відступається на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та має ознаки технічного видалення відповідної суми у документі.

В зв`язку з цим, на думку представника відповідача, не видається за можливе встановити, чи на виконання вказаних договорів оплата згідно наданих квитанцій проведена в повному обсязі.

Окрім того, всі договори факторингу, що містяться в матеріалах справи є неповними (відсутні аркуші), що не дозволяє встановити повний зміст вказаних документів.

Як вбачається з договорів факторингу невід`ємною частиною договорів є Реєстри боржників. Разом з тим, в матеріалах справи наявні лише витяги з Реєстрів, які не містять підписів уповноважених осіб первісних кредиторів та їх печаток.

Отже, представник відповідача в додаткових пояснення робить висновок, що позивачем не було доведено за допомогою належних та допустимих доказів перехід до нього прав вимоги за кредитними договорами, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Просить суд прийняти письмові пояснення до розгляду та розгляд справи здійснювати з урахуванням даних пояснень.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не направив свого представника (а.с. 59, том 2).

У прохальній частині позовної заяви представник позивача просив суд в разі розгляду позовної заяви в порядку загального позовного провадження, призначений розгляд справи за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 здійснювати за відсутністю представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 11, том 1).

Відповідачу ОСОБА_1 копія ухвали від 05.11.2025, судові повістки про виклик до суду на 05.11.2025, 26.11.2025 були надіслані судом на адресу місця проживання відповідача, зареєстровану у встановленому законом порядку. Вказані документи відповідачкою були отримані, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 33, 60, том 2).

Тобто, відповідач є належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання в силу вимог ст. 128 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, обгрунтовуючи позицію своєї довірительки доводами, викладеними в письмових поясненнях.

Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень.

Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

В силу приписів ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За правилом частини першої ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Як закріплено у ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів врегульовані Законом України «Про електронну комерцію».

Так, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. (ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа, що закріплено в ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму (Постанова першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19).

Дослідивши докази, судом встановлено наступне.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 6764446 від 15.03.2024.

В матеріалах справи міститься договір про споживчий кредит № 6764446 від 15.03.2024, сторонами якого зазначено ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 . Предметом вказаного договору є надання кредиту на суму 8000 грн на 345 днів на умовах, визначених в цьому договорі. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису на умовах строковості, зворотності, платності, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 571952 (а.с. 16-21).

Додатком № 1 до договору про споживчий кредит №6764446 (індивідуальна частина) від 15.03.2024 є графік платежів (а.с. 21-22, том 1); додатком № 2 до договору про споживчий кредит №6764446 (індивідуальна частина) від 15.03.2024 є заява на отримання кредиту № 6764446 (а.с. 22, том 1); додатком № 3 до договору про споживчий кредит №6764446 (індивідуальна частина) від 15.03.2024 є Додаткові контактні дані позичальника для взаємодії за кредитним договором (а.с. 23, том 1).

Також в матеріалах справи наявні копії: паспорта споживчого кредиту № 6764446 та графік платежів до нього (а.с. 24-26, том 1); платіжного доручення 125538255 від 15.03.2024, в якому вказано, що ТОВ «Мілоан» здійснило платіж, отримувачем за яким є ОСОБА_1 , на суму: 8000,00 гривень, призначення платежу: кошти згідно договору 6764446 (а.с. 27, том 1); відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с. 29-30, том 1).

Дослідивши дані документи суд зазначає, що останні не містять належних та допустимих доказів в підтвердження того, що ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 6764446 від 15.03.2024 виконало, з огляду на наступне.

Суд підкреслює, що до позовної заяви не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за договором № 6764446 від 15.03.2024 виконало, надавши саме відповідачу кредит у розмірі та у спосіб, визначений договором, а саме: первинних бухгалтерських документів, передбачених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» або документів, передбачених ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» у разі здійснення розрахунків у сфері електронної комерції відповідно до Законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Надана позивачем копія платіжного доручення (а.с. 27) не береться судом до уваги, оскільки в порушення вимог п.п. 7 п. 37 розділу ІІ Постанови Правління Національного банку України № 163 від 29.07.2022 (в редакції станом на 15.03.2024) не містить такого обов`язкового реквізиту, як номер рахунку отримувача. Незазначення шести цифр у картковому рахунку отримувача унеможливлює точне виконання платіжного доручення, адже використовуючи найпростішу загальновідому формулу для розрахунку кількості цифрових комбінацій поза будь-яким сумнівом можна встановити, що кількість таких комбінацій дорівнює 1 000 000.

Окрім цього, на копії досліджуваного платіжного доручення відсутні як печатка, так і електронна печатка банку-платника, яка б засвідчила про виконання даного платіжного доручення.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також в матеріалах справи відсутні правила надання коштів у позику, що згідно з договором про споживчий кредит № 6764446 (індивідуальна частина) від 15.03.2024, є його невід`ємною частиною. Разом з тим, немає доказів того, що позичальника було ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника, що передбачено п. 6.7 договору про споживчий кредит № 6764446, що ставить під сумнів дійсність підписання договору саме ОСОБА_1 .

Згідно з копією договору факторингу № 30072024/2 від 30.07.2024, укладеного між ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) та ТОВ "Мілоан" (клієнт), відповідно до п. 1.1-1.2 вказаного договору факторингу за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення грошового зобов`язання та іншими платежами згідно кредитних договорів, за наявності, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 32-33, том 1).

Суд підкреслює, що позивачем було надано лише частину копії договору факторингу № 30072024/2 від 30.07.2024, що в розумінні ч. 2 ст. 95 ЦПК України не є ні оригіналом, ні належним чином засвідченою копією, ні витягом з нього, що, у свою чергу, не узгоджується з вимогами допустимості, достовірності та достатності доказів.

До позовної заяви долучено копію Акту прийому-передачі Реєстру боржників №1 за договором факторингу №30072024/2 від 30.07.2024 (а.с. 34, том 1); витяг з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 30072024/2 від 30.07.2024, який містить запис про кредитний договір 6764446, боржник: ОСОБА_1 , сума заборгованості за основним зобов`язанням: 8 000,00 гривень; сума заборгованості за процентами за користування кредитом: 22656,00 гривень; сума заборговансоті за комісією за надання кредиту: 1760,00 гривень; сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня): 3488,00; сума заборгованості разом: 35904,00 гривень (а.с. 35, том 1); копію платіжної інструкції №384 (а.с. 36, том 1).

Отже, дослідженими доказами не підтверджується факт існування у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості за договором про споживчий кредит № 6764446 від 15.03.2024. Відтак, в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Щодо стягнення заборгованості за договорами позики № 79225145 від 27.03.2024 та № 2289221 від 02.04.2024.

В матеріалах справи містяться договори позики № 79225145 від 27.03.2024 та № 2289221 від 02.04.2024, сторонами яких зазначено ТОВ "1БАНК" та ОСОБА_1 . Предметом вказаних договорів є надання позики на суму 6700 грн на 30 днів та 11200 грн на 30 днів відповідно, на умовах, визначених в цих договорах. Договори укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису на умовах строковості, зворотності, платності, підписані відповідачем за допомогою одноразових ідентифікаторів 36851 та 21kVY6 (а.с. 43-46 та 57-59).

Згідно з договором позики №79225145 від 27.03.2024, параметрами та умовами позики, зокрема, є: сума позики: 6700,00 грн.; строк позики/ строк договору (первісний строк кредитування): 30 днів; процентна ставка (базова)/ день: 2,5 % (фіксована); дата повернення позики (останній день): 25.04.2024 (а.с. 43-45, том 1).

Згідно з договором позики №2289221 від 02.04.2024, параметрами та умовами позики, зокрема, є: сума позики: 11200,00 грн.; строк позики/ строк договору (первісний строк кредитування): 30 днів; дата повернення позики (останній день): 02.05.2024 (а.с. 57-59, том 1).

Судом досліджено: копії договорів позики №79225145 від 27.03.2024, №2289221 від 02.04.2024; копії додатків №1 до договорів позики - таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит; копії розрахунків заборгованості за даними договорами позики.

З вказаних документів неможливо поза розумним сумнівом встановити, що саме ОСОБА_1 укладала договори позики № 79225145 від 27.03.2024 та № 2289221 від 02.04.2024, адже відповідно до п. 23 договорів позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankID НБУ, однак доказів цього матеріали справи не містять. Також позивачем не надано документів на підтвердження того, що ним було перераховано кошти відповідачу за вказаними договорами позики.

Таким чином, неможливо встановити, що між ТОВ "1БАНК" та ОСОБА_1 виникли кредитні правовідносини за договорами позики № 79225145 від 27.03.2024 та № 2289221 від 02.04.2024.

Щодо підтвердження позивачем наявності у нього права вимоги до відповідача за договорами позики № 79225145 від 27.03.2024 та №2289221 від 02.04.2024, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Такі висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18.

Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17 (провадження № 61-12551св20).

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20).

З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Таким чином, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

У розрізі викладеного, ураховуючи сталу практику Верховного Суду, яка регулює правовідносини із відступлення права вимоги вбачається, що саме на первісного кредитора покладено обов`язок представити новому кредитору всі документі, які слугували підставою виникнення боргового зобов`язання у боржника, оскільки правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Отже, суд дійшов висновку про те, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Судом встановлено, що 14.06.2021 між ТОВ "1 БАНК" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 14/06/21, до якого з часом укладалися додаткові угоди. Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невідємною частиною договору (а.с. 47-53, том 1).

Згідно з договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, боржники - позичальники клієнта, яким клієнт надав позику, тобто які мають зобов`язання перед клієнтом згідно з договором позики, щодо внесення основної суми боргу (кредиту), плати за кредитом (плати за процентною ставкою), проценти за прорушення грошових зобов`язань, а також будь-які представники боржника, повірені, правонаступники, поручителі, інші особи, що взяли на себе обов`язок виконати (повністю або частково) зобов`язання щодо сплати заборгованості замість боржника. Право вимоги права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договору позики.

Аналізуючи зміст договору факторингу, укладеного 14.06.2021 між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» з наступними додатковими угодами, зокрема, розділу "Визначення термінів, що використовуються в у даному Договорі", п. 1.1. Договору в розрізі чинного законодавтсва та судової практики, яка склалась у подібних правовідносинах, суд приходить до висновку, що в Реєстрах прав вимоги, в яких зазначається перелік прав вимог до Боржників, що відступається за цим договором, могли відображатися лише ті зобов`язання, які існували або могли виникнути на момент укладення вказаного договору факторингу.

Отже, за договором факторингу, укладеним 14.06.2021 між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» з подальшим укладенням додаткових угод, зазначених вище, не могло бути передано право вимоги за договорами позики № 79225145 від 27.03.2024 та № 2289221 від 02.04.2024, укладеними між ТОВ «1 БАНК» та ОСОБА_1 , оскільки права вимоги у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 не існували на момент укладення вказаного вище договору факторингу (14.06.2021). Тому сторони не могли передбачити, що 27.03.2024 та 02.04.2024 будуть укладені договора позики № 79225145 та №2289221 відповідно.

Отже, дослідженими доказами не підтверджується факт існування у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості за договорами позики № 79225145 від 27.03.2024 та № 2289221 від 02.04.2024 та переходу до нього прав вимоги за вказаними договорами. Відтак, в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Щодо стягнення заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту № 24870-03/2024 від 20.03.2024 та № 33173-03/2024 від 26.03.2024.

В матеріалах справи містяться договори про надання фінансового кредиту № 24870-03/2024 від 20.03.2024 та № 33173-03/2024 від 26.03.2024, сторонами яких зазначено ТОВ "Стар Файненс Груп" та ОСОБА_1 .

Згідно з п. 1.1-1.2 договору про надання фінансового кредиту № 24870-03/24 від 20.03.2024 товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 9000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 100 днів. Дата надання кредиту 20.03.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 27.06.2024 (а.с. 73-75, том 1).

Згідно з п. 1.1-1.2 договору про надання фінансового кредиту № 33173-03/2024 від 26.03.2024 товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 100 днів. Дата надання кредиту 26.03.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 03.07.2024 (а.с. 82-84, том 1).

Відповідно до 2.1 вказаних договорів перед укладенням цих договору Товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом НБУ з питань здійснення установами фінансового моніторингу.

За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього договору. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441-11хх-хххх-1580 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п. 1.4, 1.6 договору про надання фінансового кредиту № 24870-03/24 від 20.03.2024; п. 1.4, 1.6 договору про надання фінансового кредиту № 33173-03/2024 від 26.03.2024).

Як передбачено п. 7.1 договорів про надання фінансового кредиту № 24870-03/24 та № 33173-03/2024 цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.2 цього договору.

Зазначено, що договір про надання фінансового кредиту № 24870-03/24 від 20.03.2024 підписаний ОСОБА_1 електронним підписом W1562.

Вказано, що договір про надання фінансового кредиту № 33173-03/2024 від 26.03.2024 підписаний ОСОБА_1 електронним підписом НОМЕР_2 .

Також вказується, що електронним підписом ОСОБА_1 підписала додані позивачем копії додатків до вказаних договорів, а саме: додаткок № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 24870-03/24 від 20.03.2024, інформаційне повідомлення, заявку-анкету клієнта на отримання фінансового кредиту, паспорт споживчого кредиту, копії яких містять матеріали справи (а.с. 76-80, том 1), додаткок № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 33173-03/2024 від 26.03.2024, заявку-анкету клієнта на отримання фінансового кредиту, паспорт споживчого кредиту (а.с. 85-88, том 1).

29 липня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «Стар Файненс Груп» (клієнт) уклали договір факторингу № 29072024, відповідно до п. 1.1 якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 90-91, том 1).

Задля підтвердження набуття позивачем права вимоги до відповідача за договорами про надання фінансового кредиту № 24870-03/24 від 20.03.2024 та № 33173-03/2024 від 26.03.2024 надано копію акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29072024 від 29.07.2024 (а.с. 92, том 1) та Витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 29072024 від 29.07.2024, боржник: ОСОБА_1 ; номер кредитного договору: 24870-03/24, 33173-03/2024; сума заборгованості разом: 27 000,00 грн., 3 500 грн. (а.с. 93, том 1).

На підтвердження наявності у відповідача заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту № 24870-03/24 від 20.03.2024 та № 33173-03/2024 від 26.03.2024, позивачем надано розрахунки заборгованостей по зазначеним договорам, які містять підпис представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» Ревунова Р.

Також до позовної заяви додано платіжну інструкцію № 383 (а.с. 94, том 1).

В розрахунку за договором № 24870-03/24 від 20.03.2024 вказано, що станом на 31.03.2025 заборгованість становить: сума заборгованості за основною сумою боргу: 9000,00 гривень; 18 000,00 гривень сума заборгованості за відсотками, всього: 27 000,00 гривень (а.с. 81, том 1).

В розрахунку за договором № 33173-03/2024 від 26.03.2024 вказано, що станом на 31.03.2025 заборгованість становить: сума заборгованості за основною сумою боргу: 1000,00 гривень; 2500,00 гривень сума заборгованості за відсотками, всього: 3500,00 гривень (а.с. 89, том 1)

Дослідивши надані позивачем документи на підтвердження укладення з відповідачем договорів про надання фінансового кредиту № 24870-03/24 від 20.03.2024 та № 33173-03/2024 від 26.03.2024 суд зазначає наступне.

З вказаних документів неможливо поза розумним сумнівом встановити, що саме ОСОБА_1 укладала кредитні договіри № 24870-03/24 від 20.03.2024 та № 33173-03/2024 від 26.03.2024, адже відповідно до п. 2.1 цих договорів позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankID НБУ, однак доказів цього матеріали справи не містять. Окрім цього, не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження того, що первісний кредитор ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання за вказаними договорами виконало, надавши відповідачу кредити у розмірі та у спосіб, визначений договорами, а саме: первинних бухгалтерських документів, передбачених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» або документів, передбачених ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» у разі здійснення розрахунків у сфері електронної комерції відповідно до Законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «;Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Суд підкреслює, що позивачем було надано лише частину копії договору факторингу № 29072024 від 29.07.2024, що в розумінні ч. 2 ст. 95 ЦПК України не є ні оригіналом, ні належним чином засвідченою копією, ні витягом з нього, що, у свою чергу, не узгоджується з вимогами допустимості, достовірності та достатності доказів.

Отже, матеріалами справи не підтверджується факт існування у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту № 24870-03/24 від 20.03.2024 та № 33173-03/2024 від 26.03.2024. Відтак, в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Щодо стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 22872-03/2024 від 14.03.2024.

В матеріалах справи міститься договір про надання фінансового кредиту № 22872-03/2024 від 14.03.2024, сторонами якого зазначено ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 , згідно з п. 1.1-1.2 якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 12000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених чим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту: 14.03.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 11.07.2024 (а.с. 98-100, том 1).

Як передбачено п. 1.6 договору про надання фінансового кредиту № 22872-03/2024 від 14.03.2024, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441 11хх-хххх-1580 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за вказаними реквізитами.

Відповідно до 2.1 договору про надання фінансового кредиту № 22872-03/2024 від 14.03.2024 перед укладенням цього договору Товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом НБУ з питань здійснення установами фінансового моніторингу, шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних клієнта.

Зазначено, що вказаний вище договір про надання фінансового кредиту містить електронний підпис ОСОБА_1 W1537.

Також до позовної заяви долучено копію додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 22872-03/2024 від 14.03.2024 графік платежів (а.с. 101, том 1); заявку-анкету клієнта на отримання фінансового кредиту (а.с. 102, том 1); копію паспорта споживчого кредиту (а.с. 103-104, том 1); інформаційне повідомлення (а.с. 105, том 1). Зазначені документи також містять електронний підпис ОСОБА_1 W1537.

На підтвердження наявності у відповідача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 22872-03/2024 від 14.03.2024 позивачем надано розрахунок заборгованості за вказаним вище договором за період з 14.03.2024 по 25.07.2024, за яким станом на 25.07.2024 заборгованість ОСОБА_1 не погашена, загальна сума заборгованості складає 39000,00 гривень, з яких: 12000,00 гривень сума заборгованості за кредитом; 27000,00 гривень сума заборгованості за відсотками (а.с. 106-107, том 1).

25 липня 2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (клієнт) уклали договір факторингу № 25072024, відповідно до п. 1.1 якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення прав грошової вимоги до боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 109-111, том 1).

Задля підтвердження переходу від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до ОСОБА_1 права вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 22872-03/2024 від 14.03.2024, позивач долучив копії: акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 25072024 від 25 липня 2024 року (а.с. 112, том 1); витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 25072024 від 25.07.2024 року (а.с. 113, том 1); платіжної інструкції №381 (а.с. 114, том 1).

Дослідивши надані позивачем документи на підтвердження укладення з відповідачем договору про надання фінансового кредиту № 22872-03/2024 від 14.03.2024 суд встановив, що з вказаних документів неможливо поза розумним сумнівом встановити, що саме ОСОБА_1 укладала договір про надання фінансового кредиту № 22872-03/2024 від 14.03.2024, оскільки відповідно до п. 2.1 цього договору позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankID НБУ, однак доказів цього матеріали справи не містять. Окрім цього, не долучено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що первісний кредитор ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» свої зобов`язання за вказаним договором виконало, надавши відповідачу кредит у розмірі та у спосіб, визначений договором, а саме: первинних бухгалтерських документів, передбачених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» або документів, передбачених ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» у разі здійснення розрахунків у сфері електронної комерції відповідно до Законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «;Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Суд підкреслює, що позивачем було надано лише частину копії договору факторингу № 25072024 від 25.07.2024, що в розумінні ч. 2 ст. 95 ЦПК України не є ні оригіналом, ні належним чином засвідченою копією, ні витягом з нього, що, у свою чергу, не узгоджується з вимогами допустимості, достовірності та достатності доказів.

Отже, матеріалами справи не підтверджується факт існування у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 22872-03/2024 від 14.03.2024. Відтак, в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Щодо стягнення заборгованості за договором позики № 7058935 від 08.03.2024.

В матеріалах справи міститься договір позики № 7058935 від 08.03.2024, сторонами якого зазначено ТОВ "Маніфою" та ОСОБА_1 , відповідно до п. 2.1-2.3 якого за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору. Позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України - гривні. Параметри позики: тип позики: довгострокова. Мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сума позики: 6600,00 гривень. Строк позики: загальний строк до 27 травня 2024 року (80 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених розрахунком. Дата надання позики: 08 березня 2024 року. Дата повернення позики: 27 травня 2024 року. Загальні витрати за позикою: 2062,50 грн. (а.с. 117-122, том 1).

Позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкого перерахування на рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті (п. 2.5 договору позики № 7058935 від 08.03.2024).

Згідно з п. 9.1 договору позики № 7058935 від 08.03.2024 договір позики укладається в інформаційно-комунікаційній системі позикодавця в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом попереднього розміщення позикодавцем в особистому кабінеті позичальника договору позики для вивчення та прийняття його умов позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого позикодавцем договору у відповідне поле.

Відповідно з п. 10.2 договору позики № 7058935 від 08.03.2024 сторони підтверджують, що позичальником належним чином пройдено процедуру ідентифікації та верифікації відповідно до вимог чинного законодавства, у тому числі нормативно-правових актів НБУ.

Разом з копією договору позики № 7058935 від 08.03.2024 позивач надав копії: додатку №1 до договору позики № 7058935 від 08.03.2024 розрахунок за довогором позики № 7058935 від 08.03.2024 (а.с. 122-124, том 1); паспорту позики (а.с. 125-127, том 1); анкети клієнта фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІТС) (а.с. 128-129, том 1); розрахунок заборгованості за договором позики № 7058935 від 08.03.2024 (а.с. 131, том 1).

З метою підтвердження факту перерахування позикодавцем - ТОВ «МАНІФОЮ» на рахунок позичальника ОСОБА_1 за договором позики № 7058935 від 08.03.2024 6600,00 гривень у спосіб, передбачений цим договором, позивач долучив копію листа за підписом директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» Є.М. Веліканова за вих. № 2782_31 від 22.01.2025, у якому вказано, що ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» уклали договір на переказ коштів ФК-П-20/05-05 від 08.07.2020, відповідно до якого було успішно прийнято платежі на користь ТОВ «МАНІФОЮ». 08.03.2024 00:44:47 на суму 6600,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 353705002, призначення платежу: зарахування 6600,00 гривень на карту НОМЕР_1 (а.с. 130, том 1).

Згідно з копією договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (клієнт), за п. 1.1 цього договору за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання(суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 132-134, том 1).

З копії додаткової угоди № 8 від 18 вересня 2024 року до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (клієнт) уклали цю додаткову угоду № 8 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024, у якій погодили загальну суму прав вимоги, що відступаються фактоу згідно реєстру боржників № 7 від 18.09.2024 (а.с. 135, том 1).

До позовної заяви долучено: копію акту прийому-передачі реєстру боржників № 7 від 18.09.2024 за договором факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 (а.с. 136, том 1); копію витягу від 18.09.2024 з реєстру боржників № 7 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 з інформацією про договір позики № 7058935, боржник: ОСОБА_1 , сума заборгованості за основною сумою боргу: 4037,50 грн., сума заборгованості за процентами за користування позикою: 6056,20 грн., сума заборгованості за процентами на прострочену позику: 6967,04 грн., сума заборгованості разом: 17060,74 грн. (а.с. 137, том 1); копію платіжної інструкції в національній валюті від 18.09.2024 № 451 (а.с. 138, том 1).

Дослідивши надані позивачем документи на підтвердження укладення відповідачем договору позики № 7058935 від 08.03.2024 суд зазначає наступне.

З вказаних документів неможливо поза розумним сумнівом встановити, що саме ОСОБА_1 укладала договір позики № 7058935 від 08.03.2024, адже відповідно до п. 10.2 цього договору позичальник належним чином пройшов процедуру ідентифікації та верифікації відповідно до вимог чинного законодавства, проте позивачем не надано доказів проходження такої процедури відповідачем.

Окрім цього, до позовної заяви долучено копію листа за підписом директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» Є.М. Веліканова за вих. № 2782_31 від 22.01.2025, у якому вказано, що ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» уклали договір на переказ коштів ФК-П-20/05-05 від 08.07.2020, відповідно до якого було успішно прийнято платежі на користь ТОВ «МАНІФОЮ». 08.03.2024 00:44:47 на суму 6600,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 353705002, призначення платежу: зарахування 6600,00 гривень на карту НОМЕР_1 . Разом з тим, позивачем не додано договір ФК-П-20/05-05 від 08.07.2020, який би підтверджував повноваження та умови ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на здійснення фінансових операцій на замовлення платника - ТОВ «МАНІФОЮ».

Отже, суд зазначає, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ТОВ «МАНІФОЮ» свої зобов`язання за договором позики № 7058935 від 08.03.2024 виконало, надавши відповідачу позику у розмірі та у спосіб, визначений договором, а саме: первинних бухгалтерських документів, передбачених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» або документів, передбачених ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» у разі здійснення розрахунків у сфері електронної комерції відповідно до Законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Надана позивачем копія листа за підписом директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с. 130 ) не береться судом до уваги, оскільки в порушення вимог п.п. 7 п. 37 розділу ІІ Постанови Правління Національного банку України № 163 від 29.07.2022 не містить такого обов`язкового реквізиту, як номер рахунку отримувача. Незазначення шести цифр у картковому рахунку отримувача унеможливлює точне виконання платіжного доручення, адже використовуючи найпростішу загальновідому формулу для розрахунку кількості цифрових комбінацій поза будь-яким сумнівом можна встановити, що кількість таких комбінацій дорівнює 1 000 000.

Щодо підтвердження позивачем наявності у нього права вимоги до відповідача за договором позики №7058935 від 08.03.2024, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Такі висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18.

Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17 (провадження № 61-12551св20).

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20).

З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Таким чином, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

У розрізі викладеного, ураховуючи сталу практику Верховного Суду, яка регулює правовідносини із відступлення права вимоги вбачається, що саме на первісного кредитора покладено обов`язок представити новому кредитору всі документі, які слугували підставою виникнення боргового зобов`язання у боржника, оскільки правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Отже, суд дійшов висновку про те, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Судом встановлено, що 11.01.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «МАНІФОЮ» (клієнт) було укладено договір факторингу № 11-01/2024, до якого з часом уклали додатку угоду №8 від 18.09.2024 року. Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невідємною частиною договору.

Згідно з договором факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024, боржники - позичальники клієнта, яким клієнт надав позики, або право до яких набуте клієнтом у відповідності до іншого договору факторингу, та які мають зобов`язання перед клієнтом згідно з договорами позики щодо внесення основної суми боргу (сума позики), плати за позикою (проценти за користування позикою, проценти на прострочену позику), пені за порушення грошових зобов`язань, а також будь-якіпредставники боржника, повірені, правонаступники, поручителі, інші особи, що взяли на себе обов`язок виконати (повністю або частково) зобов`язання щодо сплати заборгованості замість боржника. Право вимоги - права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договорів позики.

Аналізуючи зміст договору факторингу, укладеного 11.01.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «МАНІФОЮ» з наступною додатковою угодою, зокрема, розділу "Визначення термінів, що використовуються у даному Договорі", п. 1.1. Договору в розрізі чинного законодавтсва та судової практики, яка склалась у подібних правовідносинах, суд приходить до висновку, що в Реєстрах прав вимоги, в яких зазначається перелік прав вимог до Боржників, що відступається за цим договором, могли відображатися лише ті зобов`язання, які існували або могли виникнути на момент укладення вказаного договору факторингу.

Отже, за договором факторингу, укладеним 11.01.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «МАНІФОЮ» з наступною додатковою угодою, не могло бути передано право вимоги за договором позики № 7058935 від 08.03.2024, укладеними між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 , оскільки права вимоги у ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 не існували на момент укладення вказаного вище договору факторингу (11.01.2024). Тому сторони не могли передбачити, що 08.03.2024 буде укладено договір позики № 7058935.

Суд підкреслює, що позивачем було надано лише частину копії договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024, що в розумінні ч. 2 ст. 95 ЦПК України не є ні оригіналом, ні належним чином засвідченою копією, ні витягом з нього, що, у свою чергу, не узгоджується з вимогами допустимості, достовірності та достатності доказів.

Отже, матеріалами справи не підтверджується факт існування у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості за договором позики № 7058935 від 08.03.2024. Відтак, в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Щодо стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 134301 від 15.03.2024.

В матеріалах справи міститься договір про споживчий кредит № 134301 від 15.03.2024, сторонами якого зазначено ТОВ "ФК "Кредіплюс" та ОСОБА_1 , на якому міститься позначка, що він підписаний ОСОБА_1 ідентифікатором ed50f61d (а.с. 143-146, том 1). Відповідно до п. 2.1., п. 2.2. договору про споживчий кредит №134301 від 15.03.2024 кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.2.6. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі. Типом кредиту є кредит.

Згідно з п. 2.2.1 договору про споживчий кредит №134301 від 15.03.2024 сума (загальний розмір) кредиту становить 13334.00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 10000.50 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3333.50 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.

Пунктом 2.3 договору про споживчий кредит №134301 від 15.03.2024 передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 300,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору, договір про спожичкий кредит, який складається з публічної та індивідуальної частин, а також графіку(ів) платежів набирає чинності з моменту його укладення в електронній формі сторонами індивідуальної частини і діє до повного виконання позичальниклм зобов`язань по цьому договору.

Згідно з п. 5.7 договору про споживчий кредит №134301 від 15.03.2024 ідентифікація та верифікація проводиться на підставі інформації та ідентифікаційних документів, отриманих особисто від позичальника та/або через Систему BankID НБУ/

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем, окрім копії договору про споживчий кредит № 134301 від 15.03.2024, долучено графік платежів за кредитним договором (а.с. 146, том 1) та паспорт споживчого кредиту (а.с. 147-148, том 1), на яких також є відмітка про підписання даних документів ОСОБА_1 ідентифікатором ed50f61d та 263f78e3 відповідно.

Також позивач надав довідку 3, в якій зазначено, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредітплюс» повідомляє про успішність операцій, згідно договору № 1412/22-1 від 14.12.2022р. укладеного з «Фінансова компанія «Контрактовий дім» (а.с. 149-150, том 1). Разом з тим, позивачем не додано договір №1412/22-1 від 14.12.2022р., який би підтверджував повноваження та умови «Фінансова компанія «Контрактовий дім» на здійснення фінансових операцій на замовлення платника - ТОВ «Фінансова Компанія «Кредітплюс».

Надана позивачем копія довідки з (а.с. 149-150) не береться судом до уваги, оскільки в ній відсутні такі обов`язкові реквізити платіжного документу, як дати документу, вихідного номеру, підпису відповідальної особи, печатки, реквізитів платіжного засобу отримувача. Незазначення шести цифр у картковому рахунку отримувача унеможливлює точне виконання платіжного доручення, адже використовуючи найпростішу загальновідому формулу для розрахунку кількості цифрових комбінацій поза будь-яким сумнівом можна встановити, що кількість таких комбінацій дорівнює 1 000 000. Таким чином, по вказаному документу твердження позивача про перерахування коштів саме ОСОБА_1 є лише припущенням.

В матеріалах справи міститься картка обліку виконання договору: 134301, згідно з якою ОСОБА_1 15.03.2024 було надано кредит в сумі 13334,00.

Вказані документи під назвами «довідка 3» та «картка обліку виконання договору: 134301» не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, нарахування процентів відповідно до укладеного договору на умовах, які вказані в позовній заяві. Також ці документи створені первісним кредитором, тобто не є первинним бухгалтерським документом.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд зазначає, що позивачем не доведено факт укладення відповідачем ОСОБА_1 договору про споживчий кредит № 134301 від 15.03.2024 з огляду на наступне.

Як зазначено в п. 3.1 договору про споживчий кредит № 134301 від 15.03.2024 він складається з публічної та індивідуальної частин, а також графіку(ів) платежів. Проте позивачем не було додано до позовної заяви публічної частини даного договору, який є складовою частиною договору.

Також неможливо поза розумним сумнівом встановити, що саме ОСОБА_1 укладала договір про споживчий кредит № 134301 від 15.03.2024, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження ідентифікації та верифікації відповідача, що передбачено п. 5.7 вказаного договору.

Разом з тим, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредітплюс» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит №134301 від 15.03.2024 виконало, надавши відповідачу кредит у розмірі та у спосіб, визначений договором, а саме: первинних бухгалтерських документів, передбачених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» або документів, передбачених ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» у разі здійснення розрахунків у сфері електронної комерції відповідно до Законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

12 вересня 2024 ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) та ТОВ "ФК "Кредітплюс" (клієнт) уклали договір факторингу № 12092024, відповідно до п. 1.1 якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення прав грошової вимоги до боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 154-155, том 1).

Задля підтвердження переходу від ТОВ «Фінансова Компанія «Кредітплюс» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до ОСОБА_1 права вимоги за договором про споживчий кредит №134301 від 15.03.2024, позивач долучив копії: акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 12092024 від 12 вересня 2024 (а.с. 156, том 1); витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 12092024 від 12.09.2024 (а.с. 113, том 1); платіжної інструкції №438 (а.с. 158, том 1).

Суд підкреслює, що позивачем було надано лише частину копії договору факторингу № 12092024 від 12.09.2024, що в розумінні ч. 2 ст. 95 ЦПК України не є ні оригіналом, ні належним чином засвідченою копією, ні витягом з нього, що, у свою чергу, не узгоджується з вимогами допустимості, достовірності та достатності доказів.

Отже, матеріалами справи не підтверджується факт існування у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості за договором про споживчий кредит № 134301 від 15.03.2024. Відтак, в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Щодо стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 1078421 від 18.03.2024.

В матеріалах справи міститься договір про споживчий кредит № 1078421 від 18.03.2024, сторонами якого зазначено ТОВ "ФК "Незалежні Фінанси" та ОСОБА_1 , на якому міститься позначка, що він підписаний ОСОБА_1 ідентифікатором 780602 (а.с. 162-167, том 1). Відповідно до п. 1.1. Договору про споживчий кредит № 1078421 від 18.03.2024 кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

Відповідно до п. 1.2.- п.1.4 вказаного Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000.00 грн. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 18.03.2024 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 02.04.2024 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 01.07.2024 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 02.04.2024 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 01.07.2024 (останнього дня строку кредитування).

Згідно з п. 2.1. Договору про споживчий кредит №1078421 від 18.03.2024 кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 6.7 Договору про споживчий кредит №1078421 від 18.03.2024 позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем, окрім копії договору про споживчий кредит №1078421 від 18.03.2024, долучено копії: додатку №1 до договору про споживчий кредит №1078421 від 18.03.2024 графік платежів за договором про споживчий кредит №1078421 від 18.03.2024 (а.с. 168, том 1); додатку №2 до договору про споживчий кредит №1078421 від 18.03.2024 заява на отримання кредиту №1078421 (а.с. 168, том 1); додатку №3 до договору про споживчий кредит №1078421 від 18.03.2024 додаткові контактні дані позичальника для взаємодії за кредитним договором (а.с. 169, том 1); паспорт споживчого кредиту №1078421 (а.с. 170-171, том 1); графік платежів до паспорту споживчого кредиту №1078421 (а.с. 172, том 1).

Також на підтвердження перерахування первісним кредитором відповідачу суми кредиту за договором про споживчий кредит №1078421 від 18.03.2024 позивач надає платіжне доручення 35816743 від 18.03.2024, в якому вказано, що ТОВ «Фінансова Компанія «Незалежні Фінанси» здійснило платіж, отримувачем за яким є ОСОБА_1 , на суму: 5000,00 гривень, призначення платежу: кошти згідно договору 1078421 (а.с. 173, том 1).

Позивачем до матеріалів справи доєднано відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с. 175-176, том 1).

Суд підкреслює, що до позовної заяви не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ТОВ "ФК "Незалежні Фінанси" свої зобов`язання за договором № 1078421 від 18.03.2024 виконало, надавши саме відповідачу кредит у розмірі та у спосіб, визначений договором, а саме: первинних бухгалтерських документів, передбачених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» або документів, передбачених ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» у разі здійснення розрахунків у сфері електронної комерції відповідно до Законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Надана позивачем копія платіжного доручення (а.с. 173) не береться судом до уваги, оскільки в порушення вимог п.п. 7 п. 37 розділу ІІ Постанови Правління Національного банку України № 163 від 29.07.2022 не містить такого обов`язкового реквізиту, як номер рахунку отримувача. Незазначення шести цифр у картковому рахунку отримувача унеможливлює точне виконання платіжного доручення, адже використовуючи найпростішу загальновідому формулу для розрахунку кількості цифрових комбінацій поза будь-яким сумнівом можна встановити, що кількість таких комбінацій дорівнює 1 000 000.

Окрім цього, на копії досліджуваного платіжного доручення відсутні як печатка, так і електронна печатка банку-платника, яка б засвідчила про виконання даного платіжного доручення.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також в матеріалах справи відсутні правила надання коштів у позику, що згідно з договором про споживчий кредит № 1078421 від 18.03.2024 є його невід`ємною частиною.

Згідно з копією договору факторингу № 30072024/1 від 30.07.2024, укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» (клієнт), відповідно до п. 1.1-1.2 вказаного договору факторингу за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення грошового зобов`язання та іншими платежами згідно кредитних договорів (за наявності), право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 178-180, том 1).

До позовної заяви долучено копії: Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №30072024/1 від 30.07.2024 (а.с. 181, том 1); витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 30072024/1 від 30.07.2024, який містить запис про кредитний договір 1078421, боржник: ОСОБА_1 , сума заборгованості за основною сумою боргу: 4750,00 гривень; сума заборгованості за процентами за користування кредитом: 10978,78 гривень; сума заборговансоті за комісією за надання кредиту: 595,00 гривень; сума заборгованості разом: 16323,78 гривень (а.с. 182, том 1); платіжної інструкції №385 (а.с. 183, том 1).

Суд підкреслює, що позивачем було надано лише частину копії договору факторингу № 30072024/1 від 30.07.2024, що в розумінні ч. 2 ст. 95 ЦПК України не є ні оригіналом, ні належним чином засвідченою копією, ні витягом з нього, що, у свою чергу, не узгоджується з вимогами допустимості, достовірності та достатності доказів.

Отже, матеріалами справи не підтверджується факт існування у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості за договором про споживчий кредит № 1078421 від 18.03.2024. Відтак, в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що первісні кредитори ТОВ «Мілоан», ТОВ «1 БАНК», ТОВ «Стар Файненс Груп», ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «Маніфою», ТОВ «ФК «Кредіплюс», ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» укладали договори з ОСОБА_1 та свої зобов`язання за договорами: про споживчий кредит № 6764446 від 15.03.2024, позики № 79225145 від 27.03.2024, позики № 2289221 від 02.04.2024, про надання фінансового кредиту № 24870-03/2024 від 20.03.2024, про надання фінансового кредиту № 33173-03/2024 від 26.03.2024, про надання фінансового кредиту № 22872-03/2024 від 14.03.2024, позики № 7058935 від 08.03.2024, про споживчий кредит № 134301 від 15.03.2024, про споживчий кредит № 1078421 від 18.03.2024 виконали, надавши відповідачу кредити у розмірі та у спосіб, визначені зазначеними договорами, а саме: документів, передбачених Законом України «Про платіжні послуги», іншими законами та нормативно-правових актів Національного банку України.

Отже, матеріалами справи не підтверджується факт існування у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості за вказаними вище кредитними договорами та договорами позики.

Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Матеріали справи не містять доказів передання грошових коштів у передбачений договорами спосіб відповідачу.

При цьому, суд бере до уваги, що до позовної заяви, на виконання припису ч. 4 ст. 177 ЦПК України, представником позивача додано копію платіжної інструкції про сплату судового збору за подання цієї позовної заяви, яка містить усі необхідні реквізити бухгалтерського документу, у тому числі відомості про призначення платежу: «101 Судовий збір, за позовом ТОВ «ФК`ЄАПБ», Березанський міський суд Київської області№1280», підпис та відмітку надавача платіжних послуг (а.с. 14, том 1).

З викладеного суд робить висновок, що представник позивача обізнаний, що документом, яким доводиться відповідна сплата коштів є платіжна інструкція, квитанція, яка заповнена у визначеному законом порядку та її виконання підтверджено надавачем платіжних послуг.

Отже, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази укладення кредитного договору, належні первинні розрахункові документи, що позбавляє можливості перевірити факт звернення відповідача за отриманням кредитних коштів, а також факт перерахування чи отримання позичальником коштів у кредит чи позику, перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстави та порядок нарахування відсотків за користування кредитом. Окрім цього по договорам № 79225145 від 27.03.2024, № 2289221 від 02.04.2024, № 7058935 від 08.03.2024 позивач не набув прав вимоги до відповідача, оскільки договори факторингу укладалися раніше за укладення самих кредитних договорів.

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Позивач при пред`явленні позову до суду сплатив судовий збір в сумі 2422,40 гривень (а.с. 14, том 1).

Отже, з огляду на відмову у задоволенні позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. 15-16, 203, 205, 207, 509-510, 526, 611, 627, 1048-1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 4, 5, 12-13, 76-81, 141, 258-259, 268, 280, 354-356 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повне рішення буде складено 15 грудня 2025 року.

Суддя Т.В. Дудар