Справа № 212/2711/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу у складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Розинько К.А.

у цивільній справі № 212/2711/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль про зміну формулювання причини звільнення та виплату вихідної допомоги.

В судовому засіданні брали участь:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Ткаченко О.П.,

представник відповідача адвокат Лєвєнцов Д.С.

в с т а н о в и в :

12 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд змінити формулювання причин звільнення наказу від 31 жовтня 2023 року за № 306-к Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль зазначивши що ОСОБА_1 звільнено 26.10.2023 року відповідно до пункту 8 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, з підстав, передбачених контрактом.

Стягнути з Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі шестимісячної середньої заробітної плати 1 122 402,60 грн., 10 000 гривень витрат на правову допомогу; 224 480,52 грн. витрат на правову допомогу у вигляді гонорару успіху.

В обґрунтування позову зазначено, що 18.08.2020 року згідно наказу № 187-к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду начальника планово економічного відділу Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль. Згідно наказу № 203-к від 01.09.2020 року був переведений на посаду заступника голови правління Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль. 11.12.2021 року АТ Криворізька теплоцентраль в особі голови наглядової ради ОСОБА_2 укладено контракт з тимчасово виконуючим обов`язки голови правління АТ Криворізька теплоцентраль ОСОБА_1 строком дії згідно п. 8.1 Контракту до 31.01.2022 року. Пізніше, строк дії контракту неодноразово продовжувався, востаннє до 31.10.2023 року. 11.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до наглядової ради АТ «Криворізька теплоцентраль» із заявою, в якій відповідно до умов пункту 7.5.1 контракту повідомляв про розірвання 26.10.2023 зазначеного контракту з власної ініціативи, та у відповідності до п. 7.5. контракту просив не пізніше 23.10.2023 виплатити вихідну допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 5.4 контракту, та виплатити компенсацію за всі невикористані відпустки. Вказана заява була надіслана ОСОБА_1 до членів наглядової ради засобами електронного зв`язку на електронні адреси членів наглядової ради та засновнику АТ «НАК «Нафтогаз України» з накладенням електронно - цифрового підпису. Вказана заява була проігнорована відповідачем, членами наглядової ради АТ «Криворізька теплоцентраль». Наказом від 31.10.023 року № 306-к ОСОБА_1 звільнено відповідно до пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку дії контракту, що призвело до порушення його прав.

Вважає, що Наглядовою радою АТ «Криворізька теплоцентраль» не було своєчасно прийнято рішення про розірвання 26.10.2023 року контракту, через не бажання відповідача сплачувати вихідну допомогу, обумовлену п. 5.4 контракту у розмірі шестимісячної середньої заробітної плати, що становить згідно розрахунку 1 122 402,60 грн.

Наказ від 31.10.2023 року № 306-к отримано ОСОБА_1 12.02.2024 року через його тривалу хворобу, у зв`язку з чим просить суд вважати причину пропуску строку на оскарження наказу поважними.

15.03.2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, а саме в порушення вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України представником позивача не додано до позову належних доказів надіслання його копії у примірнику для відповідача.

25.03.2024 року представник АТ «Криворізька теплоцентраль» звернувся до суду із клопотанням про залишення позову ОСОБА_1 без руху у зв`язку з несплатою позивачем судового збору.

01.04.2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

16.04.2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху у зв`язку зі сплатою представником позивача суми судового збору не в повному обсязі.

30.04.2024 року ухвалою суду після усунення недоліків, зазначених в ухвалах суду від 15.03.2024, 01.04.2024, 16.04.2024, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

15.05.2024 року представником АТ «Криворізька теплоцентраль» подано до суду відзив, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 посилаючись на те, що Позивачем не доведено належними доказами наявність поважних причин для відновлення строку на звернення до суду із зазначеним позовом, а надані Позивачем листи непрацездатності, на переконання Відповідача, свідчать про перебування Позивача на амбулаторному лікуванні, що не є об`єктивною перешкодою для своєчасного звернення до суду із зазначеним позовом. Зазначивши також, що під час перебування тимчасової непрацездатності Позивач надсилав заяву про розірвання трудового договору з електронним підписом, що на переконання Відповідача, підтверджує можливість Позивача створювати в електронному вигляді документи та їх підписувати, в тому числі до суду. АТ «Криворізька теплоцентраль» в свою чергу надсилались листи з повідомленням про звільнення та запрошенням отримати трудову книжку та наказ про звільнення, за відомими адресами ОСОБА_1 , проте зазначені листи повертались відправнику у зв`язку з неотриманням адресатом, що на переконання Відповідача свідчить про суб`єктивну поведінку Відповідача щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Також зазначив, що ОСОБА_1 при подачі заяви про розірвання контракту було порушено умови Статуту АТ «Криворізька теплоцентраль» та Положення про порядок винесення питань на розгляд наглядової ради АТ «Криворізька теплоцентраль», відповідно до яких, він мав би ініціювати скликання засідання Наглядової ради шляхом подання вимоги про скликання засідання Наглядової ради Товариства, для розгляду його заяви.

Крім того зазначив, що фактично дія Контракту з тимчасово виконуючим обов`язки голови правління АТ «Криворізька теплоцентраль» від 11.12.2021 припинилась, враховуючи умови пунктів 7.3 та 8.1. Контракту та Додаткової угоди № 6 від 31.07.2023 «цей Контракт набуває чинності з 11.12.2021 і діє до 31.10.2023». Натомість виплата вихідної допомоги у розмірі шестимісячної середньої заробітної плати передбачена п. 5.4. Контракту у випадку розірвання цього Контракту за ініціативою Роботодавця. При цьому Позивачем посилаючись на п. 7.5.1 Контракту, не зазначено поважних причин, окрім «власного бажання», тому вважає, що жодної поважної причини для проведення звільнення за власним бажанням Керівника не було. Крім того, Керівником не дотримано процедури ініціювання дострокового розірвання Контракту, а тому вважає, що відсутні підстави для виплати вихідної допомоги у розмірі шестимісячної середньої заробітної плати.

Крім того вважає, що Позивачем не вірно визначено суму середнього заробітку, оскільки середньоденна заробітна плати ОСОБА_1 становить 8 497,76 грн. Різниця у кількості відпрацьованих днів та нарахованої заробітної плати за інформацією Позивача та Відповідача полягає у тому, що до розрахунку не включено виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника у відрядженні, згідно з Постановою КМУ від 08.02.1995 № 100.

Щодо заявлених Позивачем судових витрат зазначив, що сума заявлених вимог до стягнення у вигляді судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу є завищеною та такою, що не підлягає задоволенню, враховуючи, що спір не являється складним, не має особливого значення для Позивача по справі, не впливає на репутацію Позивача та не має публічного інтересу.

15.05.2024 року представник АТ «Криворізька теплоцентраль» звернувся до суду із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, в якому просив зменшити судові витрати, а саме витрати на професійну (правничу) допомогу адвоката згідно з договором про надання правничої допомоги з 10 000,00 грн. до 2 000,00 грн., та відмовити у задоволенні «гонорару успіху», посилаючись на те, що заявлені суми судових витрат є необґрунтованими та завищеними.

20.05.2024 року позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що при підписанні Контракту він та Відповідач погодились на умови Контракту, в тому числі, щодо умов та підстав для його розірвання, тому враховуючи умови Контракту та вимоги КЗпП України ним направлено роботодавцю заяву про звільнення, у строки визначені КЗпП України. Посилання представника Відповідача на необхідність ініціювання скликання засідання Наглядової ради шляхом подання вимоги про скликання засідання Наглядової ради Товариства, вважає безпідставним, оскільки скликання такого засідання передбачено тільки з підстав, визначених у п. 7.4, 7.3.2 Контракту. Крім того зазначив, що на його переконання, Відповідач навмисно направив листи з повідомленням про звільнення на адресу де він фактично не проживає та не перебуває, хоча ним при працевлаштуванні та підписанні Контракту була зазначена адреса за якою він фактично проживає, тому вважає доводи Відповідача про відсутність поважних причин для поновлення строку на звернення до суду із зазначеним позовом безпідставними, враховуючи також, що у наказі про звільнення зазначено, що він ознайомився з наказом та отримав трудову книжку, саме 12.02.2024 року. Інші доводи Відповідача вважає необґрунтованими, тому просив його позов задовольнити в повному обсязі.

21.05.2024 року представником АТ «Криворізька теплоцентраль» подані до суду заперечення ( на відповідь на відзив), в яких зазначив, що листи з повідомленням про звільнення направлялись Позивачу за адресами, наданими ним в заяві про прийом на роботу та в Контракті, про фактичне проживання за іншою адресою Позивач товариство не повідомляв. Також вказав, що всі виплати, належні ОСОБА_1 при звільненні, отримані ним 31.10.2023 року, тому вважає, що строк позовної давності має обчислюватись саме з цієї дати, тому вважає що строк сплинув 01.02.2024 року. Крім того, зазначив, що вважає безпідставним посилання Позивача на ст. 38 КЗпП України, оскільки вказана норма закону регулює відносини в разі розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк.; отже, просив відмовити в задоволенні позову.

04.06.2024 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача витребувано у відповідача відомості про отримання заяви Позивача від 11.10.2023 року.

05.08.2024 року на виконання ухвали суду від 04.06.2024 року представником відповідача надано запитувану інформацію.

03.12.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

15.01.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив змінити формулювання причин звільнення наказу від 31 жовтня 2023 року за № 306-к Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» зазначивши що ОСОБА_1 звільнено 26.10.2023 року відповідно до пункту 8 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, з підстав передбачених контрактом. Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 8 979,22 грн., вихідну допомогу у розмірі шестимісячної середньої заробітної плати 1 122 402,6 грн, 10 000 гривень витрат на правову допомогу; 224 480,52 гривень витрат на правову допомогу у вигляді «гонорару успіху».

05.05.2025 року представником АТ «Криворізька теплоцентраль» подано до суду письмові пояснення в яких, просив суд не брати до уваги Заяву Позивача від 11.10.2023, підписану кваліфікованим електронним підписом о 15:39:18 годині того ж дня, а відтак і Повідомлення від 11.10.2023, підписане кваліфікованим електронним підписом о 16:18:25 годині того ж дня.

06.05.2025 року представником Позивача надані заперечення щодо письмових пояснень представника Відповідача, в яких крім раніше наведеного, зазначив, що ОСОБА_1 через тривалу хворобу з 06.10.2023 року по 06.03.2024 року через поважні причини, згідно вимог ст. ст. 38, 39 КЗпП України мав поважні причини звільнення до закінчення строку дії контракту у визначені ним строки 26.10.2023 року. ОСОБА_1 отримав наказ № 306-к від 31.10.2023 року - 12.02.2024 року та в місячний строк після отримання оспорюваного наказу звернувся до суду із зазначеним позовом, тому вважає причини пропуску строку поважними.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ткаченко О.П. позов ОСОБА_1 підтримав з наведених у позовній заяві підстав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль» просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав наведених у відзиві на позов.

Заслухавши Позивача, його представника, представника Відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

У статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ними органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (частина перша статті 21 КЗпП України).

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (частина третя статті 21 КЗпП України).

Контракт як особлива форма трудового договору повинен спрямовуватися на забезпечення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівника, враховуючи його індивідуальні здібності та професійні навички, підвищення взаємної відповідальності сторін, правову і соціальну захищеність працівника (пункт 4 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170).

Враховуючи особливості зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, підстави, передбачені контрактом.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , згідно відомостям, наведеним у паспорті громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого 16.10.2009 року Широківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, з 03.04.2012 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.50-51). 18.08.2020 року згідно наказу № 187-к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду начальника планово економічного відділу Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль. Згідно наказу № 203-к від 01.09.2020 року був переведений на посаду заступника голови правління Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль (а.с.5-7).

11.12.2021 року АТ Криворізька теплоцентраль в особі голови наглядової ради ОСОБА_2 укладено Контракт з тимчасово виконуючим обов`язки голови правління АТ Криворізька теплоцентраль ОСОБА_1 строком дії якого згідно п. 8.1 визначений до 31.01.2022 року (а.с.46-48).

Пізніше, строк дії зазначеного Контракту неодноразово продовжувався, востаннє до 31.10.2023 року (а.с.49, 33-37).

Згідно умов Контракту:

пункт 7.4. Повноваження керівника можуть бути припинені, а Контракт розірваний у будь який час до закінчення строку його дії за рішенням Наглядової ради.

7.5. Керівник може за своєю ініціативою розірвати Контракт до закінчення строку його дії:

7.5.4. у разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню обов`язків за цим Контрактом;

Відповідно до статті 5. Умови матеріального забезпечення Керівника:

5.1.За виконання обов`язків щодо управління (керування) Роботодавцем, передбачених цим Контрактом, Керівнику нараховується та виплачується заробітна плата у вигляді посадового окладу у розмірі 25 мінімальних посадових окладів (ставки) працівника основної професії Роботодавця.

5.4. У разі розірвання цього Контракту за ініціативою Роботодавця, з підстав, зазначених у пункті 7.4. та 7.5 Контракту, Керівнику виплачується вихідна допомога у розмірі шестимісячної середньої заробітної плати, якщо таке розірвання не зумовлене порушенням Керівником умов цього Контракту.

11.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до наглядової ради АТ «Криворізька теплоцентраль» із повідомленням, в якому зазначив, що відповідно до умов пункту 7.5.1 контракту з тимчасово виконуючим обов`язки голови правління акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» від 11.12.2021, повідомив про розірвання 26.10.2023 зазначеного контракту з власної ініціативи, та у відповідності до п. 7.5. контракту просив не пізніше 23.10.2023 виплатити вихідну допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 5.4 контракту, та виплатити компенсацію за всі невикористані відпустки (а.с. 211).

Вказана заява була надіслана ОСОБА_1 до членів наглядової ради засобами електронного зв`язку на електронні адреси: головного офісу НАК «Нафтагаз України» - власнику акцій, АТ «Криворізька теплоцентраль», голову наглядової ради ОСОБА_3 , заступнику голови наглядової ради ОСОБА_4 , члену наглядової ради ОСОБА_5 , члену наглядової ради - ОСОБА_6 , члену наглядової ради - ОСОБА_7 , з накладенням електронно - цифрового підпису (а.с.231,234-237).

Наказом № 306-к про припинення трудового договору (контракту) від 31.10.2023 року, за підписом керівника АТ «Криворізька теплоцентраль» ОСОБА_8 , - ОСОБА_1 т.в.о. голови правління, звільнено відповідно до пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку дії контракту. Зазначено підстави звільнення - Контракт від 11.12.2021, в редакції Додаткової угоди № 6від 31.07.2023, враховуючи Протокол засідання Наглядової ради АТ "КТ»" № 8/2023 від 25.09.2023, питання 2, Відповідно до копії зазначеного наказу, наявної в матеріалах справи, із зазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 12.02.2024 року, про що наявний його підпис (а.с.45).

Відповідно до наданого Позивачем листа непрацездатності ОСОБА_1 в період часу з 02.10.2023 року по 09.02.2024 року перебував на амбулаторному лікуванні (а.с.8,39-44).

18.04.2024 року ОСОБА_9 , складено Заяву, справжність підпису на якій засвідчена нотаріусом, відповідно до якої вона з 28.03.2023 по 29.03.2024 працювала АТ «Криворізька теплоцентраль», в тому числі з 26.09.2023 на посаді начальника відділу кадрів. На посаді начальника відділу кадрів, в її обов`язки входило, в тому числі, щоденно надавати т.з.п. голови правління ОСОБА_10 підготовлені та сформовані відділом кадрів документи на підпис, під час чого вона отримувала завдання та вказівки. 11.10.2023 в кабінеті т.з.п. голови правління ОСОБА_10 надав їй для ознайомлення роздруковану заяву ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням. Зазначена заява не мала підпису, проте ОСОБА_10 пояснив, що заяву підписано шляхом накладання електронно цифрового підпису на направлено електронною поштою. Яким чином та від кого отримав зазначену заяву ОСОБА_10 не повідомив. Проте, дав вказівку проаналізувати Кодекс законів про працю України на наявність підстав для звільнення за власним бажанням під час тимчасової втрати працездатності, так як ОСОБА_1 на той час знаходився на лікуванні, що підтверджувалось лікарняним листом з електронної бази Пенсійного фонду України. Також ОСОБА_10 дав вказівку розрахувати кількість днів невикористаних ОСОБА_1 відпусток. Заяву ОСОБА_1 про звільнення ОСОБА_10 залишив у себе, до відділу кадрів вона в подальшому не надходила, Через зазначене, 31.10.2023 нею підготовлено та подано на підпис ОСОБА_10 наказ про звільнення ОСОБА_11 у зв`язку з закінченням строку дії контракту (а.с.85).

При цьому суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає, що Позивачем доведено належними та допустимими доказами те, що ним в період дії Контракту, в період проходження лікування (тимчасової непрацездатності) було складено та подано роботодавцю , у спосіб визначений чинним законодавством, повідомлення про розірвання 26.10.2023 зазначеного контракту з власної ініціативи, та виплатити вихідну допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 5.4 контракту; після надходження якого Відповідач не прийняв рішення у відповідності до вимог чинного законодавства та умов Контракту, натомість пізніше, 31.10.2023 року видав наказ про припинення трудового договору (контракту), у зв`язку із закінченням строку дії контракту.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що бездіяльність Відповідача по відношенню до Повідомлення, складеного Позивачем, та отриманого Відповідачем 11.10.2023 року, призвела до порушення його права, в тому числі, позбавила його права оскаржити можливе рішення Відповідача, та права на розірвання Контракту з наведених ним підстав, тому таке порушене право Позивача, у відповідності до ст. 4 ЦПК України підлягає поновленню судом.

При цьому твердження Відповідача про те, що ним не було отримано Повідомлення Позивача від 11.10.2023 року, та надані на підтвердження цієї обставини докази, суд визнає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки таке твердження спростовується доказами, наданими Позивачем.

Отже, враховуючи, що умови п. 7.5.4. Контракту передбачають право Позивача розірвати Контракт до закінчення строку його дії у разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню обов`язків за цим Контрактом, яким Позивач скористався під час проходження лікування (тимчасової непрацездатності); та враховуючи, що ст. 43 Конституції України гарантує право на працю та забороняє примусове залучення до праці; що в своїй сукупності свідчить про обґрунтованість наведених заявлених позовних вимог, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

При цьому, доводи Відповідача, що позивачем порушено процедуру подачі заяви про розірвання контракту, визначеної умовами Статуту АТ «Криворізька теплоцентраль» та Положення про порядок винесення питань на розгляд наглядової ради АТ «Криворізька теплоцентраль», відповідно до яких, він мав би ініціювати скликання засідання Наглядової ради шляхом подання вимоги про скликання засідання Наглядової ради Товариства, для розгляду його заяви, суд до уваги не приймає, оскільки умови Статуту та наведеного Положення не передбачають обов`язку саме, Позивача (керівника), ініціювати скликання засідання Наглядової ради, для розгляду зазначеного питання.

Що стосується вимоги Позивача про стягнення з Відповідача на його користь вихідну допомогу у розмірі шестимісячної середньої заробітної плати в сумі 1122402,60 грн., то враховуючи, що судом визнано обґрунтованими вимоги позивача про зміну формулювання причин звільнення, та враховуючи умови п. 5.4. Контракту, відповідно до яких, у разі розірвання цього Контракту за ініціативою Роботодавця, з підстав, зазначених у пункті 7.4. та 7.5 Контракту, Керівнику виплачується вихідна допомога у розмірі шестимісячної середньої заробітної плати, якщо таке розірвання не зумовлене порушенням Керівником умов цього Контракту, суд визнає таку вимогу обґрунтованою та такою, що ґрунтується на умовах Контракту, та відповідно задовольняє позов в цій частині.

При цьому доводи Відповідача про те, що умовою виплати такої вихідної допомоги є розірвання цього Контракту за ініціативою Роботодавця, суд визнає некоректним тлумаченням зазначеного пункту Контракту, оскільки він через кому містить посилання на умову такої виплати на підставі п. 7.5, , який передбачає право Керівника за своєю ініціативою розірвати Контракт до закінчення строку його дії, що не може бути розцінено, як звільнення з ініціативи Роботодавця.

Що стосується доводів Відповідача про те, що Позивачем пропущено строк позовної давності, то суд зазначає про наступне.

Станом на день звернення Позивача до суду із зазначеним позовом ч. 1 та 2 ст. 233 КЗпП України діяли в наступній редакції:

працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Стаття 234 КЗпП України діяла в наступній редакції:

у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

З матеріалів справи судом встановлено, що Позивач ознайомлений з оспорюваним наказом 12.02.2024 року, позовна заява сформована представником позивача в системі «Електронний суд» 12.03.2024 року.

Отже, доводи Відповідача про те, що Позивачем пропущено строк позовної давності не ґрунтується на вимогах законодавства, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин. При цьому суд також враховує, що Відповідачем не виконано свого процесуального обов`язку по зверненню до суду із клопотанням про застосування строку позовної давності, оскільки ч. 3 ст. 267 ЦК України передбачає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За таких підстав, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 6 -13, 17 - 18, 76 - 82, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ч. 4, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль про зміну формулювання причини звільнення та виплату вихідної допомоги задовольнити.

Змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_1 , наведені в наказі Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль від 31 жовтня 2023 року за № 306-к зазначивши, що ОСОБА_1 звільнено 26.10.2023 року відповідно до пункту 8 частини 1 статті 36 КЗпП України, з підстав, передбачених контрактом.

Стягнути з Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі шестимісячної середньої заробітної плати 1122402 (один мільйон сто двадцять дві тисячі чотириста дві) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19.12.2025 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна