Справа № 495/8112/25
№ провадження 2/495/4122/2025
УХВАЛА

Про залишення позовної заяви без руху

"19" грудня 2025 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області,

у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря П`єлик Д.О.

відповідача - ОСОБА_1

справа №495/8112/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області заяву про збільшення позовних вимог у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та стягнення невиплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення,

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Царенко О.О.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та стягнення невиплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення.

01 грудня 2025 року від представника позивача до суду надійшла заява про уточнення (збільшення) позовних вимог, у якій позивач збільшивши свої позовні вимоги остаточно просить: стягнути з Відповідача на користь Позивача матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 220 (П`ять тисяч двісті двадцять) гривень 00 копійок; стягнути з Відповідача на користь Позивача моральну шкоду у розмірі 10 000 (Десять тисяч) гривень 00 копійок; визнати виплату від 28.11.2025 як таку, що здійснена без волевиявлення Позивача та не є добровільним виконанням вимог позову; стягнути з Відповідача на користь Позивача всі понесені судові витрати по справі (за винятком судового збору, від сплати якого Позивач звільнена на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір») відповідно до ч. 5 ст. 141 ЦПК України, оскільки Відповідач виконав вимоги лише після відкриття провадження; долучити до справи докази моральної шкоди: звернення, відповіді органів, та скріншот СМС про зарахування коштів Позивачу, заяви про фіксацію дій від 27.11.2025 та 28.11.2025, що наявні в матеріалах справи.

Заява обґрунтована тим, що 28.11.2025 на рахунок Позивача надійшла сума 7903,28 грн із призначенням платежу «Zarplata». Відповідач не надав розрахункового листа, який би підтверджував, що у цю суму включено саме спірні 5 220,00 грн.

Переказ коштів здійснено лише після відкриття провадження, а 26.11.2025 Позивача викликали до кабінету бухгалтера та чинили психологічний тиск із диктуванням вимог, буквальним ставленням перед фактом підписання заздалегідь підготовленої заяви, що є порушенням гідності та прав Позивача. Такі дії свідчать, що Відповідач не виконував вимоги добровільно, а лише внаслідок судового процесу та тиску на Позивача.

Моральна шкода спричинена внаслідок грубого порушення немайнових прав Позивача, відповідно до статей 23, 297, 301 Цивільного кодексу України.

Протягом тривалого та безуспішного досудового захисту, за підсумком навмисного ігнорування Відповідача, Позивач була змушена звертатися до: Омбудсмана, Мінсоцполітики, Мінекономіки, Держпраці, Прокуратури. Усі органи формально визнавали наявність спору, але відмовлялися втручатися, спрямовуючи Позивача виключно до суду.

Це спричинило тривалу психоемоційну втому, тривожність та втрату віри у справедливість.

Очевидним також вбачається процесуальний та психологічний тиск під час суду. Уже після відкриття справи Відповідач: ставить перед фактом написання заяви (26.11.2025); приховує документи (премії, надбавки); не виконує ухвалу суду; здійснив виплату у спосіб, що ускладнює розуміння її структури та призначення.

Ці всі дії принижують честь і гідність Позивача, порушують його емоційний спокій та створюють атмосферу страху за подальше перебування на роботі. Розмір моральної шкоди становить 10 000 (Десять тисяч) гривень 00 копійок. Сума обгрунтовано відповідає характеру порушення, дійсному обсягу переживань та недобросовісній поведінці Відповідача.

Враховуючи викладене, вважає, що наявні підстави для збільшення позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача наполягала на прийнятті до розгляду заяви про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача зауважив, що заява про збільшення позовних вимог підлягає залишенню без руху, оскільки позивачем не сплачено судовий збір за вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, з огляду на наступне.

Частинами першою та другою ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, дійсно позивач наділений процесуальним правом не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі подати до суду заяву про збільшення позовних вимог.

Водночас, суд враховує, що згідно п. 1 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі№ 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) зробила такий висновок, що пільга щодо сплати судового збору передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Тобто, пільги по сплаті судового збору має лише позивач у разі з`явлення вимог про поновлення на роботі, або стягнення заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Розміри ставок судового збору визначені у частині другій ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Частиною першою ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2025 року встановлено у розмірі 3028 грн.

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що представником позивача заявлена вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн, судовий збір підлягає сплаті у розмірі 1211, 20 грн, який розрахований таким чином:

1% х 10 000 грн = 100 грн, що є меншим за 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (04 х 3028 грн = 1211,20 грн), а отже сплаті підлягає судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, до заяви про збільшення позовних вимог не надано доказів сплати належного судового збору у розмірі, встановленому законом.

З урахування вищевикладеного, з огляду на те, що пільги по сплаті судового збору має позивач лише у разі з`явлення вимог про поновлення на роботі, або стягнення заробітної плати, заява представника позивача про збільшення позовних вимог підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 49, 175, 177, 185, 258, 260-261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та стягнення невиплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків, а саме:

- оплатити судовий збір в розмірі в розмірі 1211,20 грн., що сплачується відповідно до реквізитів: отримувач коштів ГУК в Білгород - Дністровському районі /м. Білгород - Дністровського /22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA 0015740; код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: *;101;

Роз`яснити позивачу, що інакше позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний тест ухвали суду складено 23.12.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя: