РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

присяжних - Большакової С.В., Харченко М.І.

за участю секретаря - Бессарабової Т.П.

заявників - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

заінтересованої особи - ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про усиновлення повнолітньої особи,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2025 заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаною заявою, мотивуючи її тим, що вони є подружжям та більше ніж 20 років живуть однією сім`єю разом із ОСОБА_3 , між ними існують тривалі усталені стосунки як між батьками та донькою. ОСОБА_2 є тіткою ОСОБА_3 і в 2005 році на той час неповнолітня ОСОБА_3 була передана під її піклування, оскільки мати ОСОБА_4 померла, а батько був позбавлений батьківських прав. Після встановлення опіки над ОСОБА_3 вона була прийнята в сім`ю заявників на правах доньки, вони забезпечили її стабільними та гармонійними умовами життя, піклувались про її духовний та фізичний розвиток, надали гарне виховання, освіту. Вони весь цей час проживають разом однією родиною, ведуть спільне господарство та мають спільний бюджет, підтримують та допомагають один одному, в родині панує любов та повага. Однак, згідно законодавства України вони не мають взаємних прав та обов`язків у тому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини, а дитина щодо своїх батьків. Власний дітей вони не мають. Тому усиновлення ними повнолітньої ОСОБА_3 направлено на виникнення законних взаємних прав як батьків та дитини, що відповідає їх інтересам і не суперечить закону.

Просять прийняти рішення про усиновлення ними повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у заяві, просять їх задовольнити. Додатково суду пояснили, що ОСОБА_5 є племінницею ОСОБА_2 . Рідна мати померла у 2003 році, батько позбавлений батьківських прав. Вони проживають за адресою: АДРЕСА_1 , однією родиною понад 20 років, виховували ОСОБА_6 як рідну доньку, піклувались про її духовний та фізичний розвиток, матеріально утримували, надали їй освіту. Вони вважають її донькою, а вона їх батьками. Власних дітей вони не мають. У 2012 ОСОБА_5 народила сина ОСОБА_7 , якого вони вважають своїм онуком, а він їх рідними дідусем та бабусею. Перешкод для усиновлення вони не мають.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримала повністю та пояснила, що вони дійсно проживають разом як одна родина понад 20 років. ОСОБА_2 є її рідною тіткою. Заявники повністю забезпечили її потреби, вони піклувались про неї, матеріально утримували. Між ними склались добрі родинні стосунки, вона вважає їх батьками, її син ОСОБА_7 вважає їх дідусем та бабусею. Усиновлення буде відповідати їх спільним інтересам. Просить заяву задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення.

Згідно з ст.207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Згідно з ст.208 СК України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу).

У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1-3 ст.211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини.

Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років.

Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті.

Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі.

Відповідно до ст.212 СК України не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) мають психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин, наявність яких встановлено на підставах, передбачених Законом України "Про психіатричну допомогу" та іншими законами України, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) мають захворювання, розлади або стани, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, які встановлені за результатами медичного огляду, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти основ національної безпеки України, кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а також за злочини, передбачені статтями 164, 166, 167, 169, 181, 187 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем; 14) вчинили домашнє насильство, насильство за ознакою статі та до них було застосовано адміністративне стягнення за його вчинення; 15) є громадянами держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції; 16) перебувають у шлюбі з громадянином держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції.

Згідно з ч.4 ст.224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ст.225 СК України).

Згідно з ч.1,3-5 ст.232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням, та виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням.

Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини, та надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

При цьому, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`я створюється на підставі, зокрема, усиновлення. Кожна особа має право на проживання в сім`ї (ст.3,4 СК України).

Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Суд встановив, що заявники ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували у зареєстрованому шлюбі між собою з 16.09.1983 до 26.07.1994 та з 21.09.2024 по т.ч.

В шлюбі з іншими особами заявники не перебували, власних дітей не мають.

Заявники зареєстровані та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 , є пенсіонерами за віком, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувались, хронічних захворювань не мають, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувають.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності заявниці ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Гомель Республіка Білорусь, її батьками в свідоцтві про народження записані: мати - ОСОБА_8 , батько - ОСОБА_9 .

ОСОБА_8 (рідна сестра заявниці ОСОБА_2 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 за рішенням суду Железнодорожного району м.Гомеля Республіка Білорусь від 15.09.2003 позбавлений батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Згідно з розпорядженням голови Хортицької районної адміністрації ЗМР №757-р від 21.04.2005 над неповнолітньою ОСОБА_3 , 1988р.н., було встановлено піклування та ОСОБА_2 , яка є рідною тіткою, призначена її піклувальником.

ОСОБА_3 наразі є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 28.03.2006 по т.ч., та надала письмову згоду на її усиновлення подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про доцільність усиновлення заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повнолітньої ОСОБА_3 .

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що кожний має право на проживання в сім`ї, яка створюється в т.ч. на підставі усиновлення.

Як правило, усиновленою може бути дитина (особа до 18 років). Разом з тим, законом визначена можливість у виняткових випадках усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування.

В цій справі судом достовірно встановлено, що заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у повторному шлюбі між собою з 21.09.2024, до цього перебували у шлюбі з 1983 до 1994, в інших шлюбах не перебували, власних дітей не мають. Однак вони фактично проживають разом, мають усталені родинні відносини.

ОСОБА_10 стала проживати в родині заявників з 2005 як дитина, що залишилась без батьківського піклування - мати ОСОБА_8 померла в 2003, батько ОСОБА_9 за рішенням суду був позбавлений батьківських прав. Заявниця ОСОБА_2 , яка є рідною тіткою ОСОБА_3 , була призначена її піклувальником. По теперішній час заявники та ОСОБА_3 , а також її неповнолітній син ОСОБА_11 , 2012р.н., проживають разом за однією адресою як члени однією сім`ї, ведуть спільне господарство та мають спільний бюджет, між ними склались та тривають добрі, теплі родинні стосунки, вони підтримують та допомагають один одному, піклуються.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за своїм соціальним, матеріальним, фізичним та духовним станом відповідають вимогам щодо усиновлювачів, перешкод для цього не мають. Повнолітня ОСОБА_3 , як вже зазначалось, надала письмову заяву на її усиновлення заявниками, що підтвердила в судовому засіданні. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що усиновлення заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повнолітньої ОСОБА_3 не суперечить чинному законодавству, не порушує чиїх-небудь прав та інтересів, а навпаки сприятиме якнайкращому забезпеченню прав та інтересів заявників та заінтересованої особи.

На підставі вищевикладеного, виходячи з принципів верховенства права, справедливості, розумності, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.1,3-5,7,207-232 СК України, ст.2,4,5,76-82,89,258,263-265,293,310-314 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усиновлення повнолітньої особи - задовольнити.

Оголосити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянку України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усиновлювачами повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А.Мурашова

Присяжні С.В. Большакова

М.І.Харченко

25.12.2025