К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року місто Київ

справа № 7379/344/25

апеляційне провадження № 22-ц/824/13449/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Поливач Л.Д.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Таращанського районного суду Київської області від 20 травня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Невгада О.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 9906500 від 29.09.2023 року в сумі 24 101,68 грн.

На обгрунтування позовних вимог зазначало, що 29.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №9906500, відповідно до умов якого, ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 11 000,00 грн. шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. У свою чергу позичальник зобов`язався повернути використану суму кредиту, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором.

ТОВ «Мілоан» належним чином виконало свої зобов`язання за цим договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору.

26.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за Договором про споживчий кредит №9906500 від 29.09.2023 року.

Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 24 101,68 грн., з яких: 5 720,00 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою кредиту; 17 611,68 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 770,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією.

Відповідачці було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості за № 23578122/1852 від 04.02.2025 року, однак вона залишилася без виконання відповідачкою.

Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 20 травня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що підписання відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення її з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору.

Зауважує, що кредитний договір №9906500 від 29.09.2023 року був укладений відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в свою чергу ТОВ «Мілоан» підписали даний договір за допомогою КЕП. КЕП і використання одноразового ідентифікатора є електронними підписами в розумінні Закону України «Про електронну комерцію», тому в даному випадку не порушено вимог щодо підписання кредитного договору №9906500 від 29.09.2023 року. Окрім того, дата і час підписання договору одноразовим ідентифікатором відповідачем та КЕП директора ТОВ «Мілоан» зазначається на першій сторінці Кредитного договору №9906500 від 29.09.2023 року. Однак, Закон не встановлює вимог зазначення електронних підписів на кожній сторінці договору, тому договір вважається укладеним відповідно до вимог чинного законодавства.

Також зауважити, що без отримання листа на електронну адресу чи SMS-повідомлення на номер телефону відповідача, відповідно до якого було здійснено вхід на сайт товариства за допомогою логіна та пароля, договір між відповідачем та ТОВ «Мілоан» не був би укладений. Тобто, даний кредитний договір відповідає внутрішній волі відповідача.

Вказує, що під час формування Анкет-заяв на кредит використовується час за Грінвічем (UTC), що обумовлено технічними особливостями роботи серверного програмного забезпечення ТОВ «Мілоан». Натомість, при підписанні Кредитних договорів, дата та час фіксуються відповідно до місцевого часу - за часовим поясом місця реєстрації Позичальника, тобто за Київським часом (Kyiv Time). Так, як договір був укладений 29.09.2023 року, коли діяв «літній час», тому час підписання договору зазначений в Анкеті-заяві на кредит 01:08:27 (за Грінвічем) відповідає часу підписання зазначеному в Кредитному договорі 13:07 (за Києвом).

Крім іншого, зазначає, що на підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення №111381064 від 29.09.2023 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на Кредит рах. № НОМЕР_1 , кредитні кошти в сумі 11 000 грн. 00 коп., у дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 Договору.

Товариство не банк, а небанківська (фінансова) установа, відповідно не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, та не має обов`язку формувати облікові документи за кредитними зобов`язаннями позичальників згідно Закону «Про банки та банківську діяльність».

Товариство надає послуги з кредитування фізичних осіб, шляхом переказу кредитних коштів на підставі укладеного кредитного договору на банківські реквізити (банківську картку), що вказує сам позичальник в тексті анкети-заяви на отримання кредиту. Оскільки ТОВ ФК «Контрактовий дім» не має правових підстав на розкриття ТОВ «ФК «Кредит-капітал» як вторинному кредитору банківської таємниці стосовно рахунку до ОСОБА_1 , тому Позивач позбавлений можливості самостійно звернутися до ТОВ ФК «Контрактовий дім» для отримання документа про перерахування коштів за Кредитним договором №9906500 від 29.09.2023 року на рахунок до ОСОБА_1 .

Оскільки перерахунок кредитних коштів ТОВ «Мілоан» здійснювалося через платіжні сервіси ТОВ «ФК «Контрактовий дім» без відкриття рахунків та емітування у цьому банку платіжної картки Відповідача, факт перерахунку кредитних коштів на картковий рахунок позичальника, підтверджується доданою до позовної заяви копією платіжного доручення 111381064. Звертає увагу, що перші шість цифр на пластиковій картці, є достатньо для визначення приналежності карти тій чи іншій країні і банку, тип карти і категорію карти. Позивачу невідомий повний номер картки, як і первісному кредитору. Повний номер картки вводиться позичальником та автоматично зашифровується і зберігається у самій платіжній системі, через яку здійснюються платежі. Окремо, з метою визначення банку емітента платіжної картки, зазначений у зашифрованому вигляді, позивач скористався загальнодоступним сервісом РаySpace Magazine (сервіс визначення банку за номером картки) URL: https://psm7.com/uk/bin-card для визначення банку емітента за BIN картки. З цього слідує, що Кредит рах. № НОМЕР_1 відкритий та обслуговується в АТ «Ощадбанк». У відповідності до умов кожного укладеного кредитного договору ТОВ «Мілоан», кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноручно позичальником при укладанні договору.

Водночас лише безпосередньо відповідач має можливість надати повний номер карти, а також виписку за картковим рахунком № НОМЕР_1 на спростування/ підтвердження зарахування обставин отримання 29.09.2023 кредиту в сумі 11 000,00 грн., що є його прямим процесуальним обов`язком згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, у випадку наявності заперечень щодо отримання кредитних коштів

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження перерахування коштів, а платіжне доручення не є таким доказом. Також позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт відступлення права вимоги за кредитним договором на його користь. Крім того, позивачем протиправно нараховано комісії за договором. З огляду на наведене, вважає, що суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 29.09.2023 на сайті miloan.ua заповнила Анкету-заяву на кредит № 9906500 у розмірі 11 000,00 грн., яка погоджена ТОВ «Мілоан» (а.с.15 на звороті).

29.09.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладений Договір про споживчий кредит № 9906500 (а.с.6-11), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику кредит у розмірі 11 000,00 грн., загальним строком на 120 днів, з 29.09.2023, а позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом за пільговий та поточний період.

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту за ввесь строк кредитування складає 44 374,00 грн.

Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (п. 2.1 Кредитного договору).

Пунктом 6.1. кредитного договору визначено, що договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Відповідно до п. 6.3. кредитного договору приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому.

Як вбачається з п. 6.4. кредитного договору укладення кредитодавцем цього договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

З огляду на п. 7.1. кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені з моменту отримання кредиту відповідно до способу надання, визначеному у п.2.1 (безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 ) і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором на користь третіх осіб, без згоди позичальника (п. 3.2.6. кредитного договору).

Невід`ємною частиною Договору про споживчий кредит № 9906500 від 29.09.2023 є Графік платежів за цим договором (Додаток № 1), Паспорт споживчого кредиту (додаток № 2), Заява на отримання кредиту №9906500 від 29.09.2023 (Додаток № 3) та Додаткові контактні дані Позичальника для взаємодії за Кредитним договором (Додаток № 4) (а.с.11 на звороті - 13 та на звороті).

Як вбачається із довідки ТОВ «Мілоан» ОСОБА_1 отримала одноразовий ідентифікатор 902059 для підписання кредитного договору в електронному вигляді (а.с.15).

Позивач послався на те, що платіжним дорученням від № 111381064 від 29.09.2023 ТОВ «МІЛОАН» перерахувало ОСОБА_1 11 000,00 грн. на карту НОМЕР_1 , призначення платежу: кошти згідно договору №9906500 (а.с.14 на звороті).

ТОВ «Мілоан» надало відомості про щоденне нарахування та погашення заборгованості за кредитним договором № 9906500 від 29.09.2023 за період з 29.09.2023 по 29.03.2024 (а.с. 16-17).

Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 9906500 від 29.09.2023, яка підписана представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», станом на 11.02.2025 заборгованість за кредитним договором у розмірі 24101,68 грн. відповідачкою ОСОБА_1 не погашена (а.с.17 на звороті).

26.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, зокрема і за кредитним договором № 9906500 від 29.09.2023, який укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою ОСОБА_1 (а.с.18-22).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги від 26.04.2024 № 105-МЛ сума заборгованості відповідачки ОСОБА_1 становить 24101,68 грн., з яких: 5720,00 грн. - залишок по тілу кредиту; 17611,68 грн. - залишок по відсотках; 770,00 грн. - залишок по комісії (а.с.25).

Згідно з платіжною інструкцією № 1401 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало кошти за Договором відступлення прав вимоги від 26.04.2024 № 105-МЛ на рахунок ТОВ «Мілоан» у розмірі 2221461,83 грн. (а.с.24 на звороті).

04.02.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило відповідачці ОСОБА_1 письмову претензію про погашення заборгованості за кредитним договором № 9906500 від 29.09.2023 (Вих. № 23578122/1852) (а.с.25 на звороті).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності обставин, які мають значення для справи і на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, не надання позивачем належних доказів, які підтверджують наявність заборгованості відповідачки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до пункту шостого частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Надаючи правову оцінку кредитному договору колегія суддів враховує, що такий договір містить електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором 902059, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника та повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладання договору на погоджених умовах.

Своїм підписом на договорі відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, комісій, розуміє та зобов`язується їх виконувати.

Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України.

В той же час, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19.

У пункті 2.1. Договору зазначено, що кошти кредиту надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_1 .

Факт перерахування грошових коштів у розмірі 11 000,00 грн за договором №9906500 від 29.09.2023 року саме на цю кредитну картку позивач підтвердив платіжним дорученням 111381064 від 29.09.2023 року.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

При цьому ОСОБА_1 не спростувала, що банківська картка з відповідним номером їй не належить.

Виходячи з наведеного, апеляційним судом встановлено, що позивачем надано належні та допустимі докази як укладення кредитного договору так і отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 11 000,00 грн.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом статей 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (абзац перший частини першої статі 1046 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (речення перше та друге абзацу першого частини першої статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно із статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За обставинами цієї справи встановлено, що відповідачка прострочила виконання кредитного зобов`язання.

Сторони погодили, що пільговий період - строк, що настає з дати видачі кредиту, згідно п. 1.3. та завершується п. 1.3.1 Договору дату (рекомендовану дату платежу). Під час дії цього періоду, проценти за користування кредитом можуть, якщо це передбачено умовами договору, нараховуватися за знижено відсотковою ставкою. З дати завершення пільгового періоду строк виконання зобов`язання Позичальником вважається таким, що настав і триває протягом поточного періоду.

Поточний період - строк, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується у визначену п. 1.3.2 Договору дату (дату остаточного погашення заборгованості). Протягом дії цього періоду проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою. Позичальник має виконати зобов`язання в день завершення пільгового періоду, але не пізніше останнього дня поточного періоду. З завершенням поточного періоду спливає строк кредитування за Договором. З дня наступного за днем завершення поточного періоду, у випадку існування непогашеної заборгованості, строк виконання зобов`язання зі сплати платежів (заборгованості) вважається порушеним (простроченим) Позичальником, шо тягне настання наслідків обумовлених розділом 4 цього Договору та надає Кредитодавцю право розпочати процедуру врегулювання простроченої заборгованості та/або стягнення її в примусовому порядку.

При цьому, рекомендованою датою платежу є календарна дата, з настанням якої завершується пільговий період та настає строк виконання.

За обставинами цієї справи ОСОБА_1 кредитне зобов`язання у обумовлений 30-денний пільговий період кредитування не виконала, а тому з 31 дня кредитування до закінчення поточного періоду їй нараховано відсотки за користування кредитом за стандартною % ставкою.

За умовами п. 1.5 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 44 374,00 грн.

Вказані умови повністю узгоджуються та відповідають Графіку платежів за договором про споживчий кредит №9906500 від 29.09.2023 року.

У договорі про споживчий кредит №9906500 від 29.09.2023 року погоджено, що комісія за надання кредиту - одноразова винагорода, що сплачується позичальником за підготовку, організацію та надання кредитодавцем фінансової послуги (кредиту), та встановлена у п. 1.5.1 цього договору. А саме, комісія за надання кредиту 770,00 грн нараховується за ставкою 7% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак у цій справі позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідача неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит. Позовні вимоги обмежуються виключно стягненням тіла, відсотків та комісії за надання кредиту, загальний розмір яких є меншим ніж максимальна сума вартості кредиту за умовами п. 1.5 Договору.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 зауважила, що немає підстав вважати умову конкретного кредитного договору про встановлення плати за управління кредитом нікчемною ані з огляду на приписи статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ані з огляду на приписи статті 228 ЦК України. Ця умова є недійсною як оспорювана.

Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Враховуючи, що у справах про стягнення кредитної заборгованості до предмета доказування включаються серед іншого обставини щодо розміру заборгованості, відповідно розрахунок заборгованості є належним доказом наявності та розміру заборгованості.

Зважаючи на викладені вище обставини справи та норми закону, колегія суддів вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним доказом та допустимим засобом доказування у цій справі та в сукупністю з іншими доказами свідчить як про отримання відповідачкою кредитних коштів так і користування ними. При цьому відповідачкою не було спростовано факт наявності та розміру заборгованості, хоча це є її процесуальним обов`язком.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням того, що отримані та використані ОСОБА_1 кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у загальному розмірі 24 101,68 грн., з яких: 5 720 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 17 611,68 грн. - сума заборгованості за відсотками; 770 грн - сума заборгованості по комісії.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та, у зв`язку з цим неправильне застосування норм матеріального права, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі вищенаведених мотивів, колегія апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн та за подання апеляційної скарги - 3 633,60 грн, а всього 6 056,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - задовольнити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 20 травня 2025 року-скасувати на ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 9906500 від 29.09.2023 року в сумі 24 101,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 6 056,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: