Провадження № 2-н/183/1056/25
У Х В А Л А

30 грудня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2025 року до суду надійшла заява ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, а також судових витрат у виді сплаченого судового збору.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом зроблено запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

30 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представником заявника, Василенко А. М. подана до суду заява, у якій вона відкликає заяву про видачу судового наказу та просить її повернути. Також у заяві представник просить повернути сплачений ТОВ «ЮФ «Еверліґал» при поданні заяви судовий збір.

Дослідивши матеріали заяви висновую таке.

Згідно з ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 ЦПК України заявник має право відкликати заяву про видачу судового наказу до її розгляду судом.

Ураховуючи те, що представником заявника подано заяву про відкликання заяви про видачу судового наказу до її розгляду судом, вважаю за можливе повернути заяву заявникові.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Підстав для відмови у прийнятті заяви від представника заявника в частині повернення суми сплаченого судового збору, з урахуванням наявних у справі матеріалів, суд не вбачає.

Також, вважаю за необхідне роз`яснити заявникові, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 163, 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника, Василенко Анастасії Миколаївни, про повернення заяви про видачу судового наказу та сплаченого судового збору задовольнити.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ повернути заявникові.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮФ «Еверліґал», сплачений при поданні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, судовий збір у сумі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 копійки, згідно з платіжною інструкцією № 2199 від 04 грудя 2025 року на рахунок: р/р НОМЕР_1 в АТ «Піреус Банк МКБ», МФО 300658.

Роз`яснити заявникові його право звернутися з зазначеною заявою після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 30 грудня 2025 року.

Суддя Г. Є. Майна