Справа № 675/1825/25
Провадження № 2/682/1811/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючої судді Зеленської В.І,

з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

03.11.2025 р ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 61118 грн 75 коп за Договором про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) від 30.09.2021 р, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ "МІЛОАН".

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 30.09.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина), відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 10000,00 грн строком на 15 днів, починаючи з 30.09.2021 р, та зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Комісія за надання кредиту 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово. Відповідач кредитні кошти отримав, але свої зобов`язання належним чином не виконав, 13.10.2021 р здійснив лише часткове погашення кредитної заборгованості в сумі 1525,00 грн (525,00 грн проценти по кредиту, 500,00 грн тіло кредиту та 500,00 грн комісія за пролонгацію). Залишок несплаченої заборгованості складає 61118,75 грн .

13.01.2022 року між TOB «МІЛОАН» та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" був укладений Договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до якого TOB «МІЛОАН» передало (відступило) за плату ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги, а ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" прийняло належні TOB «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, право вимоги за Кредитним договором № 4710889 від 30.09.2021 р до відповідача ОСОБА_1 на суму 41168,75 грн, з яких: 9500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 30668,75 грн заборгованості за нарахованими процентами та 1000,00 грн комісія.

10.01.2023 року між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" був укладений Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" передало (відступило) за плату ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги, а ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" прийняло належні ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, право вимоги за Кредитним договором № 4710889 від 30.09.2021 р до відповідача ОСОБА_1 на суму 61118,75 грн, з яких: 9500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 50618,75 грн заборгованості за нарахованими процентами та 1000,00 грн комісія.

Відповідач на користь нового кредитора ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" жодних платежів станом на 03.11.2025р (дата звернення з позовом до суду) не здійснив. Тому позивач просить позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) від 30.09.2021 р у розмірі 61118,75 грн, з яких: 9500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 50618,75 грн заборгованості за нарахованими процентами, 1000,00 грн комісія, та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2025 року цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передана на розгляд за підсудністю до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області (а.с.95).

В порядку автоматизованого розподілу 27.11.2025 цивільна справа № 675/1825/25 за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передана на розгляд судді Зеленській В.І. (а.с.100).

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.10.2025 позовна заява прийнята до розгляду, у справі відкрите провадження №2/682/1811/2025 і справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін як малозначна.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд справи судом в порядку спрощеного провадження без участі сторін, у відзиві на позов просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмоивити у задоволенні позову.

Представник позивача ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" Ткаченко М.М. у відповіді на відзив вказала, що відповідач ОСОБА_1 не заперечує факт укладення з ТОВ "МІЛОАН" Договору про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) від 30.09.2021 р, не заперечує факт отримання кредитних коштів та часткове погашення 13.10.2021 р кредитної заборгованості в сумі 1525,00 грн, яка включає в себе погашення тіла кредиту, процентів та комісії за пролонгацію. Під час укладення Кредитного договору сторони погодили, що за користування кредитними коштами нараховуються відсотки за весь період фактичного користування. Також п.2.3.1.2 визначено умови щодо автопролонгації строку користування кредитом. Новий кредитор за Договором факторингу № 13-01/2022-79 від 13.01.2022 р - ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснило нарахування процентів, як відповідальності за невиконання кредитного зобов`язання відповідачем, за період з 13.01.2022 по 23.02.2022 в розмірі, визначеному п.4.2 Договору про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) від 30.09.2021 р , а саме 5,00% від фактичного залишку кредиту. Нарахування відсотків за Договором про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) від 30.09.2021 р. ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" не здійснювало. Тому заперечення відповідача проти позовних вимог є необгрунтованими і безпідставними.

Щодо застосування строку позовної давності, представник позивача зазначила, що відповідно до умов Договору про споживчий кредит № 4710889 від 30.09.2021 року строк кредитування становить 15 днів з можливістю пролонгації строку кредитування. Отже, з дня, коли ТОВ «Мілоан» дізнався або міг дізнатися про порушення свого права, тобто коли наступив момент повернення суми кредиту, якого не відбулося, мав би початись перебіг строку позовної давності. Разом з тим, 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, на момент укладення кредитного договору вже діяли норми закону, які призупиняли перебіг строку позовної давності. Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року в Україні запроваджено карантин, який продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ №392 від 20.05.2020, №500 від 17.06.2020, №641 від 22.07.2020, №760 від 26.08.2020, №956 від 13.10.2020, №1236 від 09.12.2020, №104 від 17.02.2021, №405 від 21.04.2021, №611 від 16.06.2021, №855 від 11.08.2021, №981 від 22.09.2021, №1336 від 15.12.2021, №229 від 23.02.2022, №630 від 27.05.2022, №928 від 19.08.2022, №1428 від 23.12.2022 року до 30.04.2023 року. У постанові від 22.09.2022 року по справі №920/724/21 Верховний Суд зазначив про автоматичне продовження строків позовної давності пов`язане саме зі встановленням карантину на всій території України без будь-яких додаткових вимог та умов в аспекті їх продовження в силу закону. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, який тривав до 30 червня 2023 року. Тобто, загальні та спеціальні строки позовної давності відповідно до вищезазначеного були призупинені до 30.06.2023, а їх перебіг міг би початись з 30.06.2023, якби не наступне. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, чинного на момент звернення позивача до суду з позовом, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та затверджувався Верховною радою України та діє до цього часу.

Отже, за загальним правилом позовна давність триває безперервно з моменту усвідомлення учасником правовідносин порушення його права і до спливу цього строку . Водночас, під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності. Таким чином, строк позовної давності для позовної вимоги про стягнення кредитної заборгованості за Договором про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) від 30.09.2021 р не минув і навіть не розпочався. Тому просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, письмові докази, суд приходить до наступного.

Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.ч. 3-6, ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

30.09.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладений Договір про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) шляхом підписання кредитного договору відповідачем електронним підписом з використанням наданого кредитодавцем одноразового ідентифікатора L60229 (а.с.27-31, 54).

Відповідно до умов Договору ТОВ "МІЛОАН" надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 10000,00 грн строком на 15 днів (п.п.1.2, п.п. 1.3 Договору).

ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит 15.10.2021, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (п.1.4 Договору).

Загальні витрати ОСОБА_1 за кредитом визначені у п.п.1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для ОСОБА_1 складає 12875,00 грн. Загальні витрати ОСОБА_1 за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що ОСОБА_1 отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що ТОВ "МІЛОАН" і ОСОБА_1 виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема ОСОБА_1 здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору.

Згідно з п.п.2.3.1.2 Договору про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) від 30.09.2021 ОСОБА_1 може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням вісх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами, після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах первищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишились до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Отже, сторони узгодили істотні умови Кредитного договору: розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, графік погашення платежів, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, пролонгацію Договору та спосіб підписання Договору за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора L60229 (а.с.27-31, 54), що свідчить про наявність волі відповідача на укладення Кредитного договору № 4710889 саме на таких умовах.

Вказане також стверджується Анкетою-Заявою ОСОБА_1 на кредит № 4710889 (а.с.67), Графіком платежів за договором про споживчий кредит 4710889 від 30.09.2021 (а.с.54), Паспортом споживчого кредиту №4710889 (а.с.66), які є додатками до Договору про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) від 30.09.2021 р, квитанцією, з якої вбачається, що 30.09.2021 на вказану відповідачем картку НОМЕР_1 відбувся переказ коштів в сумі 10000,00 грн згідно з Договором № 4710889 від 30.09.2021 (а.с.74), довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ "МІЛОАН", з якої вбачається, що 30.09.2021 на мобільний номер телефону відповідача НОМЕР_2 було надіслано одноразовий ідентифікатор L60229 (а.с.73) та Правилами надання фінансових кредитів ТОВ "МІЛОАН" (в редакції від 13.07.2021 року) (а.с.68-72).

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Отже, Договір про споживчий кредит № 4710889 був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Викладене узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З відомостей ТОВ "МІЛОАН" про щоденні нарахування та погашення за Договором про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) від 30.09.2021 р вбачається, що 13.10.2021 р ОСОБА_1 сплатив 525,00 грн в рахунок погашення процентів по кредиту, 500,00 грн в рахунок погашення тіла кредиту та 500,00 грн комісії за пролонгацію, а всього 1525,00 грн (а.с.75-76).

Залишок заборгованості ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) від 30.09.2021 р становить 61118,75 грн, з яких: 9500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 50618,75 грн заборгованості за нарахованими процентами та 1000,00 грн комісія (а.с.75-76).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... Боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

13.01.2022 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладений Договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" передало (відступило) за плату ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняло належні ТОВ "МІЛОАН" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.10-22).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 13-01/2022-79 від 13.01.2022 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 . Договором про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) від 30.09.2021 р на суму 41168,75 грн, з яких: 9500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 30668,75 грн заборгованість за нарахованими процентами та 1000,00 грн комісія (а.с.23-26).

10.01.2023 року між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" був укладений Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" передало (відступило) за плату ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги, а ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" прийняло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.32-46).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 . Договором про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) від 30.09.2021 р на суму 41168,75 грн, з яких: 9500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 30668,75 грн заборгованість за нарахованими процентами та 1000,00 грн комісія (а.с.47-50).

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договором факторингу № 13-01/2022-79 від 13.01.2022 року передбачено, що Фактор (ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ") набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані фактором суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. За цим Договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається (а.с.10зворот-11).

Відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № 4710889 від 30.09.2021 р, ні перед первісними кредитором ТОВ «МІЛОАН», ні перед новим кредитором ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР".

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір процентів, які підлягають нарахуванню на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України у разі прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, визначений у п.4.2 Договору про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) від 30.09.2021 р та становить 5,00% від фактичного залишку кредиту.

ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснило нарахування процентів, як відповідальності за невиконання кредитного зобов`язання відповідачем, за період з 13.01.2022 по 23.02.2022, розмір яких становить 19950,00 грн.

Нарахування відсотків за умовами Договору про надання споживчого кредиту № 4710889 від 30.09.2021 р ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" не здійснювало.

А тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача тіла кредиту та процентів підлягають задоволенню, так як є законними, підставними і обгрунтованими.

Щодо стягнення з відповідача комісії в сумі 1000,00 грн за Договором про споживчий кредит № 4710889 від 30.09.2021 р, то суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.

З урахуванням викладеного, умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості (комісії за надання кредиту) є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Враховуючи наведене, умови щодо обов`язку відповідача щодо сплати комісії за надання кредиту є нікчемними, а сума комісії підлягає списанню. Таким чином позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії в розмірі 1000,00 грн задоволенню не підлягає.

Щодо заяви відповідача ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності до позовних вимог, то суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 256, ч. 1 ст. 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року в Україні запроваджено карантин, який продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 229 від 23.02.2022, № 630 від 27.05.2022, № 928 від 19.08.2022, № 1428 від 23.12.2022 року до 30.04.2023 року, № 383 від 25.04.2023 до 30.06.2023.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеногоУказом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, законодавцем з метою забезпечення визначеного Конституцією України права на доступ до суду передбачено продовження на період дії воєнного стану строку, протягом якого особа може реалізувати своє право на звернення до суду з метою захисту своїх прав та інтересів. Тобто загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму. Водночас продовження строків свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. Перебіг строку позовної давності за Договором № 4710889 станом на дату подачі позовної заяви (03.11.2025) не настав.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 за №4434-IX передбачено виключення пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Пунктом 2 Закону передбачено, що цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування.

Отже, оскільки набрання чинності Законом України «Про внесення змін до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 за №4434-IX відбудеться 04.09.2025, то саме з цієї дати почнеться відлік трирічного строку позовної давності для позивача, який відповідно спливе 04.09.2028.

Таким чином, з урахуванням зупинення строку позовної давності на період дії картину та у період дії воєнного стану в Україні, станом на час звернення з позовом до суду строк позовної давності для позовних вимог ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 не закінчився.

Тому вимога відповідача ОСОБА_1 про застосування судом строку позовної давності до позовних вимог є безпідставною і необгрунтованою.

Позовна заява ТОВ "КОЛЛЕКТЦЕНТР" подана через систему "Електронний суд", тому при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із застосуванням коефіцієнту 0,8, що застосовується для пониження відповідного розміру ставки судового збору, в сумі 2422,40 грн (а.с.97).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з тим, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в сумі 2382,77 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просить стягнути з відповідачки витрати на правничу допомогу в сумі 16000 грн і на підтвердження таких витрат надав докази: Договір № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року про надання правової допомоги, укладеним між ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ "ЛІГАЛ АССІСТАНС" (а.с.59-62), Прайс-лист АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" із заначенням виду послуг та цінами робіт (а.с.63), Заявку на надання юридичної допомоги № 1757 від 01.09.2025 р, згідно з якою АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" надало ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" правові послуги з підготовки матеріалів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме: надання усної консультації з вивчення документів на суму 4000,00 грн та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду на суму 12000,00 грн, а всього 16000,00 грн (а.с.64), Витяг з Акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року, з якого вбачається, що АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" надало ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" послуги з підготовки матеріалів справи до суду - позову до ОСОБА_1 на суму 16000,00 грн (а.с.65).

Визначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу адвоката відповідає умовам договору про надання правничої допомоги, доказам щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, відповідачем не заперечується .

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Тобто відповідач в даному випадку має право висловлювати заперечення проти розміру таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо зменшення відшкодування витрат на правничу допомогу без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.

На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.

Відповідач не висловив заперечень щодо розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Тому, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, те, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідачки слід стягнути в користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 15738,21 грн.

Керуючись ст.ст.12, 81, 137, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 512, 526, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», суд

в и р і ш и в.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (, місцезнаходження 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за Договором про споживчий кредит № 4710889 (індивідуальна частина) від 30.09.2021 р, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН", в розмірі: 9500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 50618,75 грн - заборгованість за процентами .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" 2382 грн 77 коп судового збору та 15738,21 грн витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в підсистемі "Електронний суд".

Дата складання рішення - 30.12.2025 р.

Головуючий суддя Зеленська В. І.