У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 грудня 2025 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Майбоженко А.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за ним право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ця квартира належить до державного житлового фонду і за життя не була приватизована спадкодавцем. Позивач посилається на те, що ОСОБА_2 подала до Відділу приватизації державного житлового фонду Оболонського району заяву про приватизацію квартири.

Перевіривши матеріали позовної заяви, судом встановлено обставини, які вказують на те, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач звертаючись до суду посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Разом з тим, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року здійснено висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Даний правовий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у зв`язку із передачею Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду справи на її розгляд для розв`язання виключної правової проблеми щодо застосування норми п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із незгодою з попередніми висновками як Великої Палати, так касаційних палат, у яких стверджувалось про те, що учасники бойових дій безперечно звільняються від сплати судового збору у будь-якій справі.

Отже, позивач наділений статусом ветерана війни - учасника бойових дій, який звернувся до суду із позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, а не за захистом своїх порушених прав, як учасника бойових дій, а тому він не звільняється від сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви.

Частина 4 ст. 177 ЦПК зазначає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

У порушення зазначених норм ціна позову у позовній заяві не вказана.

У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Аналіз ринкової вартості аналогічного спірного майна, інформація про яку міститься у вільному доступі мережі Інтернет, дає змогу зробити висновок, що ринкова вартість подібної квартири у визначеному районі м. Києва станом на грудень 2025 року становить близько 4 000 000 грн.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року у розмірі 3 028 гривень.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140 грн).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне визначити розмір судового збору за заявлену позивачем вимогу майнового характеру самостійно в максимальному розмірі за ставками визначеними ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 15 140 грн., оскільки 1% від ціни позову перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму.

Судовий збір має бути сплачений позивачем у вказаному розмірі за наступними реквізитами: Отримувач коштів УК у Оболон.р-ні/Оболон.р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0026006, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору потрібно надати суду.

Крім того, слід звернути увагу позивача на склад учасників справи, оскільки у відповідності до ст. 5 Житлового кодексу України - Державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих Рад) та у відповідності до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів, оскільки квартира, про право власності, якої просить визнати позивач знаходиться у м. Києві, то перебуває у віданні Київської міської ради, а не Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Таким чином, позивач має визначитись із складом учасників, які мають брати участь у справі та їх процесуальним статусом, в залежності від кількості учасників справи, в разі зміни учасників справи надати до суду уточнену позовну заяву її копії, і копії документів, що долучені до неї відповідно до кількості учасників справи, сплатити судовий збір у вищезазначеному розмірі.

Згідно ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом залишити без руху, встановивши позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який рахувати з дня отримання її копії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Майбоженко