Справа № 352/2274/25
Провадження № 2/352/1269/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р. Р.

з участю секретаря Гребінника В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лютан Зеновій Йосипович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

у с т а н о в и в :

Адвокат Лютан З. Й. звернувся з позовом до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини від заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2015 ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав відносно дочки, та розпорядженням Тисменицької РДА № 337 від 26.08.2015 ОСОБА_3 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно рішення Олешанської сільської ради Івано-Франківського району від 06.03.2024 №20 ОСОБА_1 призначено опікуном над дитиною. Відповідач добровільно коштів не надає на утримання дочки, позбавлення батьківських прав не звільняє його від обов`язку сплати аліментів.

Позивач у судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві представник позивача просив справу розглянути у відсутності сторони позивача, позов підтримав, просив його задоволити.

Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 04.11.2025, у судове засідання не з`явився, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2015 ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 (а.с.4-5).

Згідно розпорядження Тисменицької РДА Івано-Франківської області від 26.08.2015 № 337 малолітній ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.6).

Згідно рішення виконкому Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 06.03.2024 №20 позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призначено опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.04.2024 (а.с.7).

Отже, малолітня ОСОБА_3 на даний час проживає разом зі своїм опікуном позивачем ОСОБА_1 , у АДРЕСА_1 , та перебуває на його утриманні (а.с.8).

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей (частина друга статті 166 СК України).

За приписами частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно до ч.1 ст. 249 СК України, опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти.

Статтею 67 ЦК України визначені права та обов`язки опікуна, а саме: 1) опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток; 2) опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави; 3) опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного; 4) опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Згідно до ч.3 ст. 72 ЦК України опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

При вирішенні спору суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні опікуна; 2) стан здоров`я відповідача, що є задовільним, матеріальне становище відповідача, розмір доходу якого невідомий; 3) інших дітей та непрацездатних утриманців відповідач не має; 3-1) відсутні дані щодо наявності у відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відтак суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття дитиною.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача 1211,20 грн судового збору в дохід державного бюджету.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, ст. 180, 181, 182, 183 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 141, 263-265, 279, 282, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лютан Зеновій Йосипович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнення аліментів розпочати з 26 вересня 2025 року і проводити до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України) в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Адвокат Лютан Зеновій Йосипович, вул. Незалежності, 152, м. Івано-Франківськ.

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 18.12.2025.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ