Справа №295/9562/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Лєдньова Д.М.

секретаря - Опанасюк В.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Хмільники» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що відповідач ОСОБА_1 є членом Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Хмільники», володіє приміщенням гаражу № НОМЕР_1 , при цьому, ухиляється від виконання зобов`язань з оплати членських внесків на користь кооперативу, внаслідок чого з огляду на визначені повноважними органами кооперативу розміри членських внесків виникла заборгованість в сумі 15 584,80 грн.

Позивач зауважує, що згідно з положенням Статуту кооперативу у випадку несвоєчасного внесення членського внеску членом Кооперативу більше ніж за 3 місяці, йому нараховується штраф в розмірі 30 % від суми заборгованості.

Вказуючи одночасно на положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання, позивач просить стягнути сукупний розмір заборгованості в сумі 18 524,47 грн., з яких: 15 584,80 грн. заборгованість зі сплати членських внесків; 1016,40 грн. штраф, 1490,00 грн. інфляційні нарахування; 433,27 грн. 3 % річних.

Ухвалою суду від 12.08.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) часників. Згідно ухвали суду від 13.11.2024 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву.

В обгрунтування заперечень відносно заявлених вимог у відзиві вказано, що поданий стороню позивача до позовної заяви договір про прийняття в члени кооперативу від 01.07.2018 року не підписувався ОСОБА_1 , фактично є неукладеним.

Відповідач звертає увагу, що з дати укладення договору минули строки позовної давності, крім того, на думку учасника, повноваження виконавчого директора кооперативу - Борденюк Т.І., не поширюються на сферу представництва юридичної особи в суді в розрізі процесуального представлення інтересів, що, у свою чергу, обумовлює необхідність повернення поданої за підписом такої особи позовної заяви.

Відповідач не погоджується із розрахунком заборгованості, посилаючись на необхідність доведення його правильності через дослідження первинних бухгалтерських документів, зауважує на фактичній відсутності наданих послуг з визначенням їх переліку, обсягу та вартості. Вказує, що відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послги) зобов`язаний видати споживачеві розхрахукновий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Також, у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів.

З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримала наведені вимоги. Звернула увагу, що фактичний статус відповідача як члена гаражного кооперативу підтверджується, крім іншого, змістом позовної заяви ОСОБА_1 із безпосерднім наведенням таких даних, а також судовимим рішеннями, ухваленими по інших спорах між стронами.

Представник відповідача зазначив, що порядок прийняття особи до членів гаражного кооперативу з подальшим набуттям такою особою прав та обов`язків визначається вимогами Закону України «Про кооперацію», Статутом кооперативу як основним правовим документом, що визначає структуру кооперативу, права та обов`язки учасників.

Додав, що належний порядок вступу до членів кооперативу не дотримувався, а тому права та обов`язки саме як члена кооперативу в особи не виникли.

Представник зазначив, що обставини членства відповідача в гаражному кооперативі за висновками судових рішень не підтверджуються, а наведені ОСОБА_1 в обгрунтування попередньо заявлених позовних вимог обставини є довільним викладенням думок.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.ч 1. 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 , за підписом якої позовна заява надійшла до суду, відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань уповноважена вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності.

Під час судового розгляду інтереси сторони представляє адвокат на підставі договору про надання правової допомоги від 26.02.2024 року.

Отже, підстави для застосування положень п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України, згідно з якою суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, - відсутні.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» обслуговуючий кооператив це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання.

Учасники по справі визнають, що відповідач ОСОБА_1 має у користуванні приміщення гаражу № НОМЕР_1 , площею 28 кв.м. Не заперечувалась також сторонами правомірність встановлення членських внесків у періоди: з 01.01.2017 року 4.50 грн. за 1 кв.м.; з 01.01.2019 року 6.15 грн. за 1 кв.м.; з 01.01.2021 року 9,00 грн. за 1 кв.м. Судом досліджено протоколи засідань правління гаражного кооперативу, зборів уповноважених, загальних зборів обслуговуючого кооперативу з відтворенням даних щодо вирішення питань встановлення тарифів.

Вирішуючи питання грунтовності заявлених вимог суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Слід звернути увагу, що виниклий між сторонам спір в основній його частині зосереджений на запереченні відповідачем факту членства у кооперативі, що має наслідком відмову у сплаті членських внесків.

Відповідно до ст. 11 закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом.

Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

Положення аналогічного змісту щодо порядку прийняття у члени кооперативу відтворено у п.5.7, 5.8 Статуту Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Хмільники».

Відповідно до ст. 12 закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов`язки його членів.

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Положення ст. 12 Закону України «Про кооперацію» з наведенням прав та обов`язків членів кооперативу фактично відтворює зворотно скеровані між кооперативом як об`єднанням та членом кооперативу його учасником, зобов`язання, предмет та основа яких закріплюється через встановлений вимогами законодавства і Статутом кооперативу порядок взаємодії наведених суб`єктів. Ознаки добросовісності, розумності та справедливості оцінюються як в аспекті самої грунтовності запиту кредитора, тобто чи засновані такі вимоги на обсягах зобов`язань, взятих на себе боржником у правовідносинах, чи є такі вимоги справедливими та чи є суб`єкт пред`явлення таких вимог належним учасником з притаманним з огляду на характер правовідносини запитом, так і в аспекті поведінки боржника. Діючи у власному запиті як кредитор відповідний суб`єкт обтяжується зворотнім обов`язком боржника, що у першому та другому значенні охоплюється категорією добросовісності поведінки.

В судовому засіданні надано оцінку змісту позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - обслуговуючий кооператив «Хільники», про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання надати відповідь, скерованої до Богунського районного суду м.Житомира в січні 2020 року, де позивач, вказуючи на те, що є членом гаражного кооперативу, посилався на протиправну бездіяльність посадової особи - ОСОБА_3 , що пов`язана із ненаданням відповіді на запит.

Відповідно до мотивувальної частини рішення Богунського районного суду м.Житомира від 10.02.2020 року «Позивач ОСОБА_1 є членом Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Хмільники».

В даному випадку суд звертає увагу, що, відмовляючи у задоволенні позову суд зауважив на відсутності доказів на підтвердження фактичного отримання відповідачем скерованих запитів. Крім того, звернув увагу на неналежному відповідачі.

Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22.08.2019 року, ухваленого за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Обслуговуючого кооперативу Гаражний кооператив Хмільники, ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення загальних зборів, виключення відомостей в реєстрі, судом встановлено, що «згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25.03.1997 р. була проведена державна реєстрація Обслуговуючого кооперативу Гаражний кооператив Хмільники. Позивачі з 1998 р. є членами цього кооперативу».

Звертаючи увагу на відповідні рішення суду, де, зокрема, досліджувались вимоги позивача саме як члена кооперативу, виходячи з критеріїв добросовісної поведінки у зобов`язальних правовідносинах, суд приходить до висновку про належне підтвердження статусу відповідача саме як члена гаражного кооперативу. Відповідна особа, маючи приміщені гаражу, реалізує права члена кооперативу в розрізі використання майна (споруд, шляхів, устаткування), залучається до управління кооперативом, відповідно обтяжується обов`язками члена кооперативу у вигляді сплати членських внесків.

Матеріали справи містять копію договору про прийняття в члени кооперативу громадянина ОСОБА_1 з написом як члена кооперативу - Безус Д.В., та підписом особи.

З приводу заперечень представника відповідача щодо прийняття такого доказу з огляду на неможливість безпосереднього дослідження оригіналу суд визнає грунтовними доводи сторони позивача про високоймовірне перебування оригіналу доказу саме у розпорядженні відповідача, яким попередньо ініціювалось звернення до суду із вищенаведеними позовами.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Представник позивача у своїх пояснення зазначила, що оригінал договору є відсутнім у розпорядженні кооперативу, при цьому, вочевидь є у сторони відповідача.

Оскільки стороною відповідача заперечується можливість прийняття як доказу копії договору саме з огляду на неможливість дослідження оригіналу або належним чином засвідченої копії, при цьому, сумніви у достовірності, зокрема, згідно поданих по справі письмових заяв, стороною не висловлюються, а сторона звертає увагу на тому, що проставлений підпис їй не належить, тобто здійснює власний аналіз доказу без тверджень щодо його фальсифікації або зміни, суд, керуючись завданнями судочинства, які превалюють над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, вважає необхідним прийняти відповідний доказ до уваги.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п.14.5.4 Статуту кооперативу членські внески сплачуються на поточний банківський рахунок кооперативу до 10 числа кожного календарного місяця, поквартально до 10 числа першого місяця кожного кварталу або за погодженням Правління кооперативу готівкою до 10 числа календарного місяця в касу кооперативу.

Отже, оскільки відповідачем не виконуються зобов`зання як члена гаражного кооперативу щодо сплати членських внесків, доводи на спростування арифметичної коректності поданих розрахунків стороною не надано, суд вважає грунтовними вимоги позивача про стягнення заборгованості зі сплати внесків, що виникла у період з 01.07.2018 року по 01.06.2024 року, на суму 15 584,80 грн.

В даному випадку суд додає, що відносини між членом кооперативу та кооперативом засновані на нормах Цивільного кодексу України, положеннях Закону України «Про кооперацію» як спеціального акту та не пов`язані із застосуванням Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з правильністю обрахунків 3 % річних, а також інфляційних втрат, пов`язаних із простроченням виконання зобо`язань зі сплати членських внесків, та вважає необхідним стягнути з відповідача на відшкодування 3 % річних, нарахованих у період з червня 2021 року по червень 2024 року, в сумі 433,27 грн., а також на відшкодування інфляційних втрат, розрахованих у той же період, в сумі 1490,00 грн.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні вимог в частині сплати штрафу в сумі 1016,40 грн.

Відповідно до п.14.6 Статуту у випадку несвоєчасного внесення членського внеску членом кооперативу більше ніж за три місяці, за рішенням Правління, йому за прострочення сплати членського внеску обов`язково нараховується штраф в розмірі 30 % від суми заборгованості.

Матеріали справи не містять відомостей щодо прийняття рішення Правління кооперативу щодо нарахування відносно відповідача суми штрафу, отже вимоги у відповідній частині є безпідставними.

З приводу поданої стороню відповідача заяви про застосування строків позовної давності суд зазначає.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З огляду на характер виниклого спору між сторонами, який пов`язаний із несплатою відповідачем платежів з визначеним строком їх сплати, перебіг позовної давності обчислюється відносно кожного з таких платежів та починається від дня, коли особа (позивач) довідалась або могла довідатись про порушення свого права. В даному випадку початок перебігу позовної давності не пов`язується з датою укладення договору про прийняття у члени кооперативу. Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем ініційоване стягнення в судовому порядку заборгованості із сплати внесків у період з 01.07.2018 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Воєнний стан неодноразово було продовжено.

Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. (до 13 травня 2024 року).

Відповідно до п.п. 12, 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Оскільки зі веденням карантину, тобто станом на 12.03.2020 року, строки позовної давності були зупинені, є вірним підхід, за якого підлягатиме захисту порушені у період, що передує трирічному строку до дня запровадження карантину, право або інтерес.

Заявлені позивачем вимоги не виходять за межі відповідного строку, а тому підлягають захисту.

З огляду на вищевикладені висновки, суд вважає необхідним задовольнити позов частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати членських внесків в сумі 15 584,80 грн., 3 % річних - 433,27 грн., інфляційні втрати - 1490,00 грн., а всього 17 508,07 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати позивача зі сплати судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 , на користь Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Хмільники», , адреса: м. Житомир, вул. Маликова, 6, заборгованість зі сплати членських внесків у період з 01.07.2018 року по 01.06.2024 року в сумі 15 584,80 грн., 3 % річних - 433,27 грн., інфляційні втрати - 1490,00 грн., а всього 17 508,07 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 , на користь Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Хмільники», , адреса: м. Житомир, вул. Маликова, 6, судовий збір в сумі 2856,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов