Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2899/25

Номер провадження 2/348/1876/25

19 грудня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Солодовнікова Р.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в них народилося восьмеро дітей: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_8 , які проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні.

Позивач ніде не працює, підсобним господарством не займається, так як виховує самостійно дітей, а тому не має змоги в повному обсязі забезпечувати дітей усім необхідним. У зв`язку з цим позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача.

Відповідач вже тривалий час не надає будь яку матеріальну допомогу на утримання дітей. Він є молодою, фізично здоровою та працездатною особою, інших утриманців не має. На даний час працює за кордоном на заробітках, де отримує дохід.

В добровільному порядку врегулювати даний спір вони з відповідачем не можуть, вони не дійшли спільної домовленості, так як відповідач свідомо ухиляється від свого батьківського обов`язку матеріально утримувати неповнолітніх дітей від шлюбу.

З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 3000,00 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Стислий виклад позицій сторін:

Позивач і представник позивача подане клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому він також повідомляє, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Просив позов задоволити, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 3000,00 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Також представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

Відповідачу ОСОБА_2 ухвалу про відкриття провадження у справі надіслано за адресою зареєстрованого місця проживання з пропозицією надати відзив та докази. Поштове повідомлення повернулося з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою 24.11.2025, що відповідно до пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України вважається днем вручення судового рішення. Таким чином, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про відкриття провадження та забезпеченим у реалізації процесуальних прав.

Суд також повідомив його про розгляд справи через офіційний вебсайт «Судової влади України» шляхом розміщення відповідного оголошення та повідомляв за допомогою телефонного зв`язку, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач повідомлений за номером телефону з міжнародним кодом «+48», який належить Республіці Польща, в телефонному режимі його повідомлено про порядок розгляду справи.

Судом вжито всі можливі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

09.12.2025 року на електронну адресу суду поступив електронний лист від імені відповідача ОСОБА_11 , в якому зазначено, що «розмір аліментів в сумі 3000, 00 грн він вважає завищеним, оскільки в ОСОБА_12 не має такої заробітної плати, та він не буде усе життя працювати за кордоном. Позивач ОСОБА_1 теж працює за кордоном, вона теж є годувальником дітей. Якщо він буде платити такі аліменти, то позивач повинна сидіти біля дітей». Електронний лист не скріплений електронним підписом, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, без якого неможливо ідентифікувати автора.

Процесуальні дії у справі:

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області 17.11.2025 відкрив провадження у справі та постановив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без судового засідання та повідомлення сторін, на підставі наявних у матеріалах справи даних.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Розгляд справи може проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає можливим розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 03.06.2004 року в виконкомі Стримбівської сілської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №7, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 15).

У сторін від шлюбу народилося восьмеро дітей: дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_7 та дочка ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_8 , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 16-25).

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання Стримбівської сільської ради встановлено, що позивачка ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми зареєстровані і проживають в АДРЕСА_1 . Зі слів заявниці чоловік не бере участі у вихованні дітей, матеріально не допомагає. (а.с. 26).

З витягу про зареєстроване місце проживання осіб встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми: дочкою ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочкою ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочкою ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочкою ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , сином ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , сином ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочкою ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_7 та дочкою ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_8 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 6-14).

На вимогу суду Головне управління ДПС в Івано-Франківській області надано відомості за період з січня 2022 по жовтень 2025 щодо джерел/сум нарахованого доходу ОСОБА_2 , з яких встановлено, що відповідач з січня 2022 по листопад 2022 року працював ТОВ «Прикарпатський торговий дім, отримував заробітну плату у мінімальному розмірі, з грудня 2022 по березень 2023 отримував допомогу по безробіттю, а з квітня 2023 року відомості про доходи відсутні. (а.с.41-44).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закон батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків чи повнолітніх дітей. Згідно із цією нормою, суд також бере до уваги наявність у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого й нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав інтелектуальної власності та корпоративних прав, а також доведені стягувачем витрати платника аліментів на придбання майна, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платник аліментів не довів законність походження коштів. Враховуються й інші обставини, що мають істотне значення для правильного визначення розміру аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд дійшов таких висновків.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з нормами ст. 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від неї, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц.

Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до пункту 5 статті 183 Сімейного кодексу України, аліменти у наказному провадженні можуть бути присуджені у частці від заробітку (доходу) платника: на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини доходу.

Згідно зі статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника у разі стягнення аліментів може бути утримано не більше 50 відсотків доходу після відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм, максимальний розмір аліментів, який може бути фактично утриманий із доходу платника, не може перевищувати 50 відсотків його заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Висновки суду:

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності та оцінивши зібрані у справі докази, суд, керуючись внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов таких висновків.

При визначенні розміру аліментів суд урахував, що неповнолітні діти проживають разом із матір`ю, яка фактично здійснює їх утримання та виховання. Суд також бере до уваги вік дітей, їхні потреби, вартість життя на теперішній час, необхідність забезпечення належного рівня соціально-побутового та фізичного розвитку, а також витрат, пов`язаних із охороною здоров`я дітей.

Крім того, суд ураховує матеріальне становище платника аліментів, який є молодою, працездатною та фізично здоровою особою, не має інших утриманців і перебуває за межами України, де має об`єктивну можливість здійснювати трудову діяльність. Факт перебування відповідача за кордоном сам по собі не звільняє його від виконання обов`язку щодо утримання дитини, натомість свідчить про наявність у нього реальних можливостей для отримання доходу.

Суд також бере до уваги, що рівень оплати праці та мінімальна заробітна плата в Європі, зокрема в Республіці Польща, істотно перевищують відповідні показники в Україні, а також національні стандарти соціального забезпечення. За таких обставин відповідач об`єктивно має фінансову спроможність виконувати свій обов`язок щодо утримання спільних дітей.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає об`єктивним і справедливим розмір аліментів на утримання однієї дитини в меншому розмірі в сумі 2000,00 гривень щомісячно, що має бути необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дітей, з огляду на обов`язок обох батьків утримувати спільних дітей.

Доказів, які б спростовували вищевикладене, сторонами не надано.

Разом з тим, розмір аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до ч.2 ст.184 СК щорічно до повноліття дитини підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи положення ст.191 СК стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 13.11.2025 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК , рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Щодо судових витрат.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як встановлено судом, між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Гурашем М.В укладений договір про надання правничої допомоги №126 від 17.10.2025 (а.с. 27-28).

Згідно із квитанцією серії № 74468214 від 17.10.2025 року за складання процесуальних документів та представлення інтересів в суді позивачем сплачено 3000,00 грн адвокату Гурашу М.В. (а.с. 30).

Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу адвокатом послуг, а також подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності, співмірності та часу витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має врахувати розумність заявленого розміру, а також пересвідчитись, що витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений на їх надання час відповідають критерію реальності витрат.

З огляду на зміст викладених норм чинного законодавства України, виконуючи положення ч. 3 ст. 141 ЦПК та враховуючи оцінені судом докази щодо понесення стороною позивача витрат пов`язаних з розглядом справи і встановлені судом обставини стосовно дійсного понесення судових витрат, суд прийшов до висновку, що суму судових витрат на професійну правову допомогу необхідно зменшити, так яке представництво в судових засідання не велося, враховуючи співмірність, складність справи, часом витраченим адвокатом і обсягом наданих ним послуг.

Тому суд приходить до висновку про необхідність відшкодування судових витрат з відповідача в користь позивача у розмірі 2500,00 грн на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави 1211, 20 грн судового збору.

Також стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь ОСОБА_1 - 2500,00 грн витрат на правову допомогу.

На підставі ст..ст. 141, 180, 181, 184, 191 СК та керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273,280-289 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_8 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 13.11.2025.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп судового збору (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахункуUA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2500,00 ( дві тисячі п`ятсот) гривень витрат на правову допомогу.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Сторонам копія судового рішення направляється в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 19 грудня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Р.С. Солодовніков