ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого судді Ковалевської

за участю секретаря: Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастіові Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в:

18.06.2025 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Позов обгрунтований тим, що під час розгляду кримінального провадження (справа № 3812871/21, було встановлено, що 11.10.2020 року о 16 годині 25 хвилин ОСОБА_3 , перебувачи на території подвір`я за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , тримаючи в руках садову лопату, помітив поруч з вказаним подвір`ям ОСОБА_2 , після чого у нього виник злочинний, протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 ..

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи на ґрунті неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи умислу на позбавлення його життя, діючи умисно та свідомо, керуючись мотивом лайки, наніс руків`ям садової лопати не менше чотирьох ударів в область тулуба та верхніх кінцівок ОСОБА_2 , завдавши йому фізичного болю та спричинивши, відповідно до висновку судово-медичного експерта №49 від 16.10.2020 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівого плечового суглобу, обох передпліччях та поперековій ділянці зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України за ознаками заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечнеи для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я за наступних обставин.

Крім того, 11.10.2020 о 16 годині 25 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на території подвір`я за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , тримаючи в руках садову лопату, помітив поруч з вказаним подвір`ям ОСОБА_1 , після чого у нього виник злочинний, протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 ..

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи на грунті неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи умислу на позбавлення її життя, але усвідомлюючи, що нанесення ударів руків`ям садової лопати по тілу останньої спричинить тривалий розлад здоров`я, діючи умисно та свідомо, керуючись мотивом лайки, наніс руків`ям садової лопати не менше чотирьох ударів в область спини та кінцівок ОСОБА_1 , завдавши їй фізичного болю та спричинивши, відповідно до висновку судово-медичного експерта №50 від 03.12.2020 тілесні ушкодження у вигляді синцю в ділянці правого плечового суглобу, синцю на правій кисті та гігроми на правій ступні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та закритого перелому акроміона правої лопатки, який відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такий що викликає тривалий розлад здоров`я терміном понад 21 добу.

Позивачів визнано потерпілими у кримінальному провадженні №0000403 від 12.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 травня 2023 року вироком Фастівського міськрайонного суду провадження №1-кп/381/140/23 справа №381/2871/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та на підставі п.1 ч.1 ст.49, ч.5 .74 КК України звільнено від покарання за ч.1ст.125 КК України у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та йому призначено покарання у виді виправних робіт строком на 9 місяців із відрахуванням із суми заробітку 10 відсотків в дохід держави. Стягнуто моральну та матеріальну шкоду на користь потерпілих.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року вирок Фастівського міськрайонного суду від 17.05.2023 стосовно ОСОБА_3 скасовано у частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Позивач ОСОБА_2 стверджує, що спричинена майнова шкода полягає в тому, що внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень, на прийом до лікаря та придбання ліків було витрачено грошові кошти в розмірі 968.90 гривні, що підтверджується доданими до позову платіжними документами (чеками). Крім того, під час вчинення кримінального правопорушення Відповідач пошкодив фітнес браслет, який не придатний для подальшого використання, та який ОСОБА_2 придбав за 899 гривень. Відповідно до розрахунку ОСОБА_2 останньому завдано матеріальної шкоди в розмірі 1867,90 грн.

ОСОБА_2 зазначає, що зв`язку з ушкодженням здоров`я він зазнав фізичного болю та страждань, а саме, душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою з боку Відповідача. Завдана моральна шкода полягає в тому, що він переніс сильний фізичний біль внаслідок побиття. Крім завданого фізичного болю, в результаті заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, він відчув сильний емоціональний стрес. Як чоловік і батько ОСОБА_4 завжди був головною опорою сім`ї, був прикладом у всьому для своєї дружини та сина, їхнім захисником, а тому усвідомлення того факту, що його нізащо, без будь-яких на те причин, на очах дитини, побив відповідач завдає йому великі душевні страждання та біль, а особливого болю завдає те, що дружина і син бачили його в такому жахливому та безпорадному стані. Внаслідок протиправних дій Відповідача понесені значні моральні витрати, що призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які ОСОБА_4 міг би реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту порушених прав. Крім того, після пережитих моральних страждань ОСОБА_4 втратив змогу ефективно виконувати свої посадові обов`язки, що призвело до зменшення розміру отримуваної мною заробітної плати. Довідку про доходи додає. З довідки видно, що починаючи з грудня 2020 року до липня 2022 року розмір отриманої заробітної плати зменшився вдвічі. Тобто протягом 19 місяців він недоотримав дохід в розмірі близько 6 тис за кожен місяць. В сумі це близько 114 тисяч гривень. ОСОБА_2 впевнений, що ніякі грошові суми не в змозі компенсувати той фізичний біль і душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього зі сторони Відповідача, але закон дає право вимагати від винної особи хоча б часткового відшкодування моральної шкоди.

Тому, враховуючи характер та обсяг заподіяних ОСОБА_2 фізичних та моральних страждань, з урахуванням істотності вимушених змін у його житті, зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, керуючись принципами розумності та справедливості, заподіяну моральну шкоду він оцінює в 200000 (двісті тисяч) гривень.

Позивачка ОСОБА_1 стверджує, що спричинена їй майнова шкода полягає в тому, що внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень, на придбання ліків, медичне обстеження та лікування, було витрачено грошові кошти в розмірі 6245,15 грн., що підтверджується доданими до позову платіжними документами.

ОСОБА_1 зазначає, що моральна шкода полягає в тому, що вона перенесла сильний фізичний біль внаслідок побиття та перелому акроміона правої лопатки. Крім завданого фізичного болю, в результаті заподіяння їй тілесних ушкоджень, вона відчула сильний емоціональний стрес. Також позивачка стверджує, що усвідомлення того факту, що її нізащо, без будь-яких на те причин, на очах дитини, побив відповідач завдає їй великі душевні страждання та біль, а особливого болю їй завдає те, що син бачив її в такому жахливому та безпорадному стані. Внаслідок протиправних дій Відповідача нею понесені значні моральні витрати, що призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які вона могла б реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту порушених прав.

Тому, враховуючи характер та обсяг заподіяних ОСОБА_1 фізичних та моральних страждань, з урахуванням істотності вимушених змін у її житті, зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, керуючись принципами розумності та справедливості заподіяну моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює в 260000 (двісті шістдесят тисяч) гривень.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 03 вересня 2024 року на 10 год. 30 хв..

03 вересня 2024 року з архіву Фастівського міськрайонного суду Київської області було витребувано для огляду матеріали кримінального провадження №1-кп/381/140/23 за обвинуваченням ОСОБА_3

23 вересня 2024 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області за клопотанням позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі призначено судово-психологічну експертизу, провадження у справі зупинено.

25 лютого 2025 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області у зв`язку з клопотанням експерта провадження у справі було поновлено.

01 квітня 2025 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області за клопотанням позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначено судово-психологічну експертизу, провадження у справі зупинено.

27 травня 2025 ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області у зв`язку з надходженням висновку експерта №10563 за результатами судово-психологічної експертизи провадження у справі було поновлено.

16 червня 2025 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області строк підготовчого провадження у справі продовжено на 30 днів.

10 червня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивачі просять:

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 6245, 15 (шість тисяч двісті сорок п`ять) гривень 15 копійок, моральну шкоду в розмірі 1296000 (один мільйон двісті дев`яносто шість тисяч) гривень, а також, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 додаткові витрати пов`язані з проведенням судово-психологічної експертизи в розмірі 31000 (тридцять одна тисяча) гривень;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 1867,90 (тисяча вісімсот шістдесят сім) гривень 90 копійок, моральну шкоду в розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень.

24 липня 2025 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фастівського міськрайонного суду Київської області на 26 серпня 2025 року на 11 год. 00 хв..

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги, що викладені у заяві про збільшення позовних вимог підтримали, надали відповідні пояснення в обґрунтування заяви, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Кашаєва С.А. в судовому засіданні позовні вимоги у частині стягнення матеріальної шкоди на користь ОСОБА_2 визнає частково лише у сумі 1574 гривні, вважає, що з урахуванням поведінки останнього і створення конфліктних ситуацій із колишньою дружиною і її батьком ОСОБА_3 моральна шкода відсутня та не доведена ОСОБА_2 , а тому така вимога не обґрунтувана позивачем-2. Щодо матеріальної шкоди спричиненої ОСОБА_1 визнає у сумі 5153 гривні, та вважає, що розмір моральної шкоди повинен бути справедливим та розумним з урахуванням поведінки та дій потерпілих.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків. та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Судом встановлено, що 17 травня 2023 року вироком Фастівського міськрайонного суду провадження №1-кп/381/140/23 справа №381/2871/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та на підставі п.1 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання за ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді виправних робіт строком на 9 місяців. Із відрахуванням із суми заробітку 10 відсотків у доход держави.

Також стягнуто моральну та матеріальну шкоду на користь потерпілих (а.с.18-34).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року вирок Фастівського міськрайонного суду від 17.05.2023 стосовно ОСОБА_3 скасовано у частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства (а.с.36-44).

Відповідно до вказаної ухвали встановлено, що «задовольняючи цивільний позов ОСОБА_2 в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1 451 грн., з яких сторона захисту не оспорює суму вартості на придбання пошкодженого майна в розмірі 899 грн., суд також послався на те, що потерпілим були понесені витрати на придбання ліків, медичного обладнання, оскільки потерпілим до позовної заяви було надано докази на придбання відповідних медичних засобів на суму 552 грн.

Разом з тим, судом не перевірено обґрунтованості доводів ОСОБА_2 , що йому були призначені саме ці медичні препарати та обладнання, і саме в такій кількості, зважаючи, що матеріали кримінального провадження таких доказів не містять, а потерпілим ОСОБА_2 відповідні докази до позовної заяви не додано, хоча сторона захисту наполягала в суді на необхідності дослідження цих обставин, в тому числі і шляхом витребування у потерпілої сторони відповідної медичної документації про проходження лікування та обстеження в оригіналах і її огляду для перевірки обґрунтування позовних вимог.

Аналогічним чином вищевказане стосується і цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 , адже, задовольняючи її позовні вимоги щодо матеріальної шкоди в розмірі 5 474 грн., суд першої інстанції не прийняв до уваги, що потерпілою не надано жодного належного доказу щодо призначення відповідного лікування і його тривалості. Взаємозв`язок між призначеним лікуванням і придбаними ліками, обладнанням та проведеними медичними обстеженнями не підтверджений. Оригінали відповідних чеків на придання медичних препаратів, проходження відповідного обстеження, не були надані на обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до висновку експерта № 50 від 03.12.2020 року, який був досліджений апеляційним судом за власною ініціативою для перевірки висловленої позиції сторони захисту, на підставі постанови старшого інспектора дізнання Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області Анашкіна С.В. від 12.10.2020 було проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_1 , 1983 року народження. При судово-медичному обстеженні ОСОБА_1 , 1983 року народження, виявлено наступні тілесні ушкодження: закритий перелом акроміона правої лопатки, синець в ділянці правого плечового суглобу, синець на правій кисті, гігрома на правій ступні, що виникли в результаті 4-х дій тупого(их) предмета(ів), при чому у випадку перелому і синців з обмеженою, контактуючою поверхнею, що діяли прямо, чи під деяким кутом відносно травмованої поверхні і відносяться до категорії: перелом акроміона лопатки - тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такий, що викликає тривалий розлад здоров`я, терміном понад 21 добу; синці та гігрома - легких тілесних ушкоджень. Характер і локалізація виявлених ушкоджень не виключають можливість їх утворення за обставин, на які вказує ОСОБА_1 (удари палицею по спині та кінцівках) (т. 1 а.с. 195-196).

Разом з тим, цей висновок жодним чином не доводить, що отримані потерпілою ОСОБА_1 тілесні ушкодження потребували лікування саме тими препаратами, на які вона вказує. З огляду на вищевикладене не враховано судом першої інстанції і всіх цих обставин при вирішенні позовних вимог в частині морального відшкодування».

За приписамист.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Щодо відшкодування майнової шкоди, завданої злочином ОСОБА_2 .

Представник відповідача визнала під час судового розгляду цивільної справи розмір завданої позивачу-2 майнової шкоди у сумі 1574 гривні.

У судовому засіданні позивачем-2 так і не було надано суду доказів в обґрунтування того, що ОСОБА_2 були призначені саме ці медичні препарати, які були ним придбані, а тому майнова шкода у даному випадку підлягає стягненню частково, саме у розмірі, що визнається відповідачем.

Щодо майнової шкоди завданої ОСОБА_1 , то суд дійшов наступних висновків.

Представник відповідача визнала під час судового розгляду цивільної справи розмір завданої позивачу-1 майнової шкоди у сумі 5153.15 гривні.

У судовому засіданні позивачем-1 потерпілою ОСОБА_1 так і не було надано жодного належного доказу щодо призначення відповідного лікування і його тривалості, зокрема необхідності здати аналіз крові вартістю 1092 гривні, а тому майнова шкода, у даному випадку, підлягає стягненню частково, саме у розмірі, що визнається відповідачем.

Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків,встановлених частиною другою цієї статті. За статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвомабо іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особазазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чиблизьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала узв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

В п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації судом факту порушення (ст.41 Конвенції про захист прав людиниі основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована 17.07.1997).

Достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є визнаний судом факт порушення права (справедлива сатисфакція потерпілій стороні, справи «Савула проти України», №12868/05, рішення від 10.12.2009; «Войтенко проти України», № 18966/02, рішення від 29.06.2004). Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, оглянутих під час розгляду даної цивільної справи,суд визнав доведеним, що 11.10.2020 року о 16 годині 25 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на території подвір`я за місцем свого. проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тримаючи в руках садову лопату, помітив поруч з вказаним подвір`ям ОСОБА_2 , після чого у нього виник злочинний, протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи на грунті неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи умислу на позбавлення його життя, діючи умисно та свідомо, керуючись мотивом лайки, наніс руків`ям садової лопати не менше чотирьох ударів в область тулуба та верхніх кінцівок ОСОБА_2 , завдавши йому фізичного болю та спричинивши, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 49 від 16.10.2020 року, тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівого плечового суглобу, обох передпліччях та поперековій ділянці зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 11.10.2020 року о 16 годині 25 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на території подвір`я за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тримаючи в руках садову лопату, помітив поруч з вказаним подвір`ям ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний, протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи на грунті неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи умислу на позбавлення його життя, діючи умисно та свідомо, керуючись мотивом лайки, наніс руків`ям садової лопати не менше одного удару в область правої кисті Шевчука Д.Я., завдавши йому фізичного болю та спричинивши, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 51 від 16.10.2020 року, тілесне ушкодження у вигляді садна на правій кисті, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 11.10.2020 року о 16 годині 25 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на території подвір`я за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тримаючи в руках садову лопату, помітив поруч з вказаним подвір`ям ОСОБА_1 , після чого у нього виник злочинний, протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи на ґрунті неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи умислу на позбавлення її життя, але усвідомлюючи, що нанесення ударів руків`ям садової лопати по тілу останньої спричинить тривалий розлад здоров`я, діючи умисно та свідомо, керуючись мотивом лайки, наніс руків`ям садової лопати не менше чотирьох ударів в область спини та кінцівок ОСОБА_1 , завдавши їй фізичного болю та спричинивши, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 50 від 03.12.2020 року, тілесні ушкодження у вигляді синцю в ділянці правого плечового суглобу, синцю на правій кисті та гігроми на правій ступні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та закритого перелому акроміона правої лопатки, який відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такий, що викликає тривалий розлад здоров`я терміном понад 21 добу.

Частиною 6, 7 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Як вбачається з пояснень позивача-1 ОСОБА_1 у жовтні 2020 року вони з чоловіком ОСОБА_2 та її сином від першого шлюбу заїхали до с. Борова з метою передати колишній дружині чоловіка листа та подарунки їх сину. До них вийшов батько колишньої дружини чоловіка з лопатою у руках, і почав їх бити. Перед підходом до подвір`я колишнього тестя, у неї у руках був мобільний телефон її сина, оскільки ОСОБА_2 попоросив її зняти все на телефон.

Позивач -2 ОСОБА_2 суду пояснив, що колишня дружина перешкоджала йому спілкуватись із сином, тривали судові розгляди цивільних справ з приводу спілкувань із дитиною, у 2020 році ОСОБА_3 вчинив злочин, за який не був покараний, тому підлягає стягненню шкода, завдана ним.

Представник відповідача адвокат Кашаєва С.А. суду пояснила, що конфліктна ситуація між ОСОБА_2 і його колишньою дружиною та її родиною носить триваючий характер, при цьому звернула увагу суду, що наслідком саме цивільних спорів (нофліктів) стала кримінальна відповідальність батька колишньої дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який є пенсіонером та власником будинку, до якого приїхав ОСОБА_2 з новою дружиною ОСОБА_1 . Зазначила, що подія жовтня 2020 року сталася саме завдяки про провокативній поведінці з боку позивачів, зокрема ОСОБА_1 , яка фіксувала спілкування чоловіка з батьком колишньої дружини на мобільний телефон. На даний час так і не зрозуміло, що стало підставою для візиту позивача ОСОБА_1 до будинку колишньої дружини чоловіка.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 суд враховує наступне.

Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом ВС України, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків.

З листка непрацездатності серія АДЯ № 226603 виданого 12.жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 знаходився на амбулаторному лікуванні під наглядом сімейного лікаря до 22.10.2020 (десять днів) (ас.11 на звороті).

Приймаючи рішення про стягнення з ОСОБА_3 завданої ОСОБА_2 моральної шкоди суд враховує тяжкість його душевних страждань, які носили нетриваючий характер, не настання невідворотних наслідків, втрату позивачем можливості самостійно працювати незначний час, що призвело до певних негативних змін в особистому житті, виходячи з міркувань розумності, співрозмірності та справедливості, з урахуванням того, що моральна шкода відшкодовується не з метою збагачення, а носить компенсаційний характер завданим стражданням, приходить до висновку, про стягнення на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він дійсно пережив після вчинення відносно нього кримінального проступку.

Також, суд при визначенні розміру моральної шкоди звертає увагу на провокуючу поведінку потерпілого ОСОБА_2 який без запрошення приїхав до домоволодіння свого колишнього тестя, взявши із собою нову дружину ОСОБА_6 та її сина від першого шлюбу, які стояли поруч з ним з метою зафіксувати на телефон дії колишнього тестя ОСОБА_3 , щоб ці докази використати при розгляді численних судових справ у порядку цивільного судочинства між колишнім подружжям, що у даному випадку, на переконання суду є підставою для зменшення розміру відшкодування, оскільки встановлені судом обставини безпосередньо впливають на оцінку глибини страждань, а суд аналізує поведінку учасників, щоб визначити справедливу компенсацію.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (рішення Європейського суду з прав людини «STANKOV v. BULGARIA», № 68490/01, від 12 липня 2007 року.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне.

Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Враховуючи наведене вище, виходячи з обставин кримінального провадження, а також обов`язку відповідача ОСОБА_3 відшкодувати моральну шкоду, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , суд враховує наступне.

Як вбачається з висновку експерта № 10563 досліджувана ситуація та її наслідки, призвели до значної проблематизації життя підекспертної та наповнили її життя стресогенними факторами у всіх життєво-значущих сферах життєдіяльності та тривалими душевними переживаннями, негативними змінами у психоемоційному стані. Все це вказує, що ситуація, що досліджується викликала психотравмуючу проблематизацію життя підекспертної, виникла незалежно від її волевиявлення та потягла за собою необхідність залучання фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, вимагала компенсаторних можливостей для їх подолання. Отже, ОСОБА_1 заподіяні моральні страждання.

Також, за результатами приведення судово-психологічної експертизи складеного 16 травня 2025 року Незалежним інститутом судових експертиз, ситуація, що досліджується за наданими матеріалами, є психотравмувальною для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. За умов ситуації, яка досліджується за наданими матеріалами, ОСОБА_1 спричинені страждання (моральна шкода). Еквівалент компенсації ОСОБА_1 за завдані страждания (моральну шкоду) становить 162 мінімальні заробітні плати. Розмір мінімальних заробітних плат визначається рівнем розміру мінімальної заробітної плати, прийнятої в Україні на момент винесення рішення суду (а.с.148-154).

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Суд враховує те, що між злочинними діями відповідача та завданою позивачу-1 моральною шкодою, є прямий причинний зв`язок, діями відповідача їй завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, в результаті вчиненого відносно неї злочину. Суд погоджується з доводами ОСОБА_1 про те, що така протиправна поведінка відповідача спричинила їй душевні страждання, погіршення психологічного стану здоров`я, що потребувало певного часу та зусиль для її відновлення, такі дії відповідача спричинили негативні зміни у житті позивача-1, вплинули на стан її психічного здоров`я. Також суд враховує, що відповідач добровільно не вчинив жодних конкретних дій, спрямованих на добровільне відшкодування заподіяної ним моральної шкоди позивачу. Отже, підсумовуючи наведене вище, суд вважає доведеним, що вчиненим відповідачем ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням позивачу-1 завдано моральної шкоди.

Визначаючи розмір шкоди, суд, виходить з вищенаведених норм та враховує характер і обсяг завданих моральних страждань, втрат немайнового характеру, характер та тривалість заподіяних ОСОБА_1 моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, визнаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Відтак, суд вважає розмір моральної шкоди, що визначений у висновку експерта № 10563 від 16.05.2025 року, має орієнтовний характер, а тому на думку суду розумним та обґрунтованим розміром моральної шкоди, яка підлягає до стягнення з відповідача буде сума в розмірі 70 000 гривень, оскільки, на переконання суду, буде відповідати розумності і справедливості та буде достатньою компенсацією завданих позивачу-1 ОСОБА_1 моральних страждань.

Крім цього, позивачем ОСОБА_1 сплачено вартість судової психологічної експертизи у сумі 31000 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією рахунок фактура № 2402251 від 24.02.2025 (а.с.123 т.1).

Щодо стягнення витрат на проведення експертизи у сумі 31000 гривень, то у цій частині вимогу заяви позивача ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з того, що зазначена експертиза призначалася судом за клопотанням позивачів, складений висновок експерта є письмовим доказом в обґрунтування позиції позивача-1, а тому зазначена сума витрат на проведення судової психологічної експертизи підлягає стягненню за рахунок відповідача в повному обсязі.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно дост.141 ЦПК України, з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 гривень на користь держави, оскільки позивачі при зверненні до суду з позовом про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, були звільнені від сплати судового збору.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.23, 1166, 1167,1190 ЦК України, ст.ст.12, 82, 89, 141, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП не відомо, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5153 (п`ять тисяч сто п`ятдесят три) гривень та 70000 (сімдесят тисяч) гривень моральної шкоди, а також, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 додаткові витрати пов`язані з проведенням судово-психологічної експертизи в розмірі 31000 (тридцять одна тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП не відомо, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1574 (одна тисяча п`ятьсот сімдесят чотири ) гривень та 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

В решті вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 26.12.2025 року

Суддя Леся Ковалевська