Справа №601/845/25
Провадження № 2/601/316/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 601/845/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник ТОВ «ФК «Кредит Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 21 січня 2024 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Мілоан» укладений кредитний договір № 104092646, згідно з умовами якого відповідачка отримала 10 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТзОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит на потрібну їй суму. Відповідачка зі свого боку не виконала умов кредитного договору. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п.3.2.6. кредитного договору № 104092646 від 21.01.2024 позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника. Пункт 7.1. кредитного договору № 104092646 від 21.01.2024 визначає, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи кредитний договір відповідачка та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 кредитного договору шляхом без готівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. Підтвердженням добровільного укладення відповідачкою даного договору підтверджує Анкета-заява на кредит № 104092646 позичальника від 21.01.2024, що заповнена відповідачкою. 26.04.2024 між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26.04.2024. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 104092646 від 21.01.2024, що укладений між ТзОВ «Мілоан» та відповідачкою. Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 104092646 від 21.01.2024 передано позивачу від первинного кредитора ТзОВ «Мілоан», згідно договору відступлення прав вимоги № 107-МЛ/Т від 26.04.2024. Сума заборгованості відповідача становить 29 730 грн. 00 коп., відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26.04.2024, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 19230,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією 500 грн. Відповідачу надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості за № 23571718/3950 від 04.02.2025.Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 104092646 від 21.01.2024 в сумі 29730,00 грн. на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Представник позивача ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання подав заяву в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Сідоров В.М. в судове засідання не з`явилися. Представником подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов не визнають.

У надісланому на адресу суду відзиві на позов представник відповідачки вказує на те, що відповідачка категорично заперечує факт укладення договору, отримання коштів та будь-яких зобов`язань. Відповідач стверджує, що вона не укладала кредитний договір № 104092646 від 21.01.2024 року, не підписувала його в електронній чи письмовій формі, не проходила верифікацію, не отримувала одноразового ідентифікатора 695499 на номер +16, не висловлювала згоди на отримання кредиту. Позивач у кредитному договорі вказує номер телефону позичальника НОМЕР_1 . Разом з тим матеріали справи не містять доказів, що під час укладення кредитного договору відповідач проходила верифікацію та що остання користувалася вищевказаним номером телефону, оскільки при оформленні, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Договір не містить як особистого підпису відповідача так і в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідачка не отримувала 10 000 грн. на картковий рахунок НОМЕР_2 . Тому представник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 104092646 від 21.01.2024 року в сумі 29 730 грн. та судового збору в сумі 2 422,40 грн. у повному обсязі.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Ухвалою суду від 19 березня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

02.09.2025 представником відповідачки подано відзив на позов та заявлено клопотання про витребування доказів.

09.09.2025 представником позивача подано клопотання про витребування доказів.

09.09.2025 представником позивача подана відповідь на відзив.

15.09.2025 ухвалою суду клопотання представників сторін про витбеування доказів задоволено.

09.10.2025 представником відповідача подано клопотання про витребування доказів.

09.10.2025 ухвалою суду клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.01.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 104092646, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 10000 грн., строком на 15 днів з 21.01.2024, зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитом, в розмірі визначеному у даному договорі.

Договір підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 695499, який відправлений на номер телефону вказаний ОСОБА_1 у заяві на отримання кредиту №104092646 від 21.01.2024 та анкеті заяві на кредит № 104092646 від 21.01.2024, що стверджується довідкою ТзОВ «Мілоан» від 14.10.2024.

Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.

Відповідно п. 1.2 договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000 грн.

За змістом п. 1.3 кредит надається загальним строком на 105 днів з 21.01.2024.

Відповідно до п.1.4 позичальник має повернути кредит, оплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 05.02.2024, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 05.05.2024 (останнього дня строку кредитування).

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_3 *25.

Згідно платіжного доручення № 81151851 від 21.01.2024 та платіжної інструкції № 03.128 від 21.01.2024, ТзОВ «Мілоан» на рахунок № НОМЕР_4 , отримувач ОСОБА_1 здійснено переказ коштів в сумі 10 000 грн. У наданому платіжному дорученні № 81151851 від 21.01.2024 міститься посилання на призначення платежу - кошти згідно договору №104092646, отримувачем вказано ОСОБА_1 та вказано її РНОКПП НОМЕР_5 , що є належним доказом отримання позичальником кредитних коштів.

Із виписки з особового рахунку за кредитним договором № 104092646 від 21.01.2024 слідує, що сума заборгованості ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором становить 29 730 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків 19230 грн.; прострочена заборгованість за комісією 500 грн.

Відповідачкою не надано суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, що б дало можливість відхилити ті обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх позовних вимог.

З урахуванням сукупності наявних у справі доказів кредитного договору, заяви та анкети позичальника, в яких вона самостійно зазначила реквізити платіжної картки, платіжного доручення з посиланням на договір № 104092646 та ідентифікаційні дані відповідачки, розрахунку заборгованості та відсутності будь-яких доказів з боку відповідачки, суд приходить до висновку, що між первісним кредитором та ОСОБА_1 у встановленому законом порядку укладено електронний кредитний договір за № 104092646 від 21.01.2024 і між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису та відповідачем отримано кредитні кошти.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

З матеріалів справи вбачається, що спірний кредитний договір укладено в електронній формі у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний одноразовим ідентифікатором 695499, що вбачається з верхньої лівої частини титульної сторінки кредитного договору. Зазначений ідентифікатор сформований під час оформлення відповідної заявки про надання кредитних коштів, а його номер підтверджується довідкою, виданою ТОВ «МІЛОАН» від 14.10.2024, який направлений на мобільний номер НОМЕР_1 , зазначений відповідачкою у заяві на отримання кредиту та в договорі про споживчий кредит.

Тому суд вважає, що позивачем доведено факт виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором, а саме надання відповідачці кредиту у розмірі, встановленому кредитним договором № 104092646 від 21.01.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом.

26.04.2024 між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладенодоговір відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т, додаткової угод № 1 від 04.02.2025, за умовами якихТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №104092646від 21.01.2021.

Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 107-МЛ/Т від 26 квітня 2024 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 104092646 від 21.01.2024 становить 29 730 грн. 00 коп.,з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10 000грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 19 230,00грн.; прострочена заборгованість за комісією 500 грн.

На поштову адресу ОСОБА_1 позивачем направлена претензія, із повідомленням про заміну кредитора та вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором № 104092646 від 21.01.2024, що стверджується претензією від 04.02.2025.

З огляду вищенаведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не належним чином виконує умови зобов`язання.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідачка порушивши зобов`язання по умовах договору, має заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит Капітал» за кредитним договором № 104092646 від 21.01.2024 на загальну суму 29730 грн.00 коп., яка жодними належними та допустимими доказами не спростована відповідачкою, а тому підлягає стягненню в користь позивача.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422 грн за подання позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2,4,12,13,81,141,229, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 205, 207, 512, 514, 526, 610, 626, 638, 639, 1048, 1052, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 104092646 від 21.01.2024 в розмірі 29730 (двадцять дев`ять тисяч сімсот тридцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві ) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Сторони по справі:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання та місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Головуючий: