Справа № 128/2685/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Нога Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Галіцина В.В. звернулася до суду із позовом.

У позовній заяві викладено наступну позицію.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із різного майна, в тому числі з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ДКГП «Дружба» с. Лаврівка Вінницького району Вінницької області, розміром 1,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), що видавався ДРА Вінницького району Вінницької області 02.12.1997 та зареєстрований за №127 від 04.12.1997, серія ВН №0493749, виданий на підставі рішення Вінницької РДА від 26.11.1997 за №493. Проте, даний сертифікат виданий на ім`я ОСОБА_2 , тоді як у свідоцтві про смерть ім`я матері позивача значиться як « ОСОБА_2 ». Через такі розбіжності позивач не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, що підтверджується відповідною постановою нотаріуса від 08.03.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є позивач, як її син. Інші спадкоємці першої черги за законом відсутні. Спадщину після смерті матері ОСОБА_2 позивач прийняв, оскільки на час смерті матері постійно проживав разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 , та після її смерті розпорядився спадковим майном, зокрема, зробивши ремонт у даному будинку. Окрім того, у нього знаходяться оригінали правовстановлюючих документів матері ощадна книжка, сертифікат на право на земельну частку (пай). Отже, він фактично прийняв спадщину після смерті матері шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року свідчить про прийняття спадщини.

Вирішити даний спір у досудовому порядку неможливо, що підтверджується постановою нотаріуса від 08.03.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

На підставі вищевикладеного просить встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа, а саме сертифікату серії НОМЕР_1 від 02.12.1997, виданого на ім`я ОСОБА_2 ; визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) яка перебуває у колективній власності ДКГП «Дружба» с. Лаврівка Вінницького району Вінницької області, розміром 1,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Ухвалою суду від 24.07.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання (а.с. 30).

Ухвалою суду від 17.09.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 39).

В судове засідання позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат Галіцина В.В. не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 42). Представником подано заяву, в якій просить врахувати факт прийняття спадщини ОСОБА_3 в порядку ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року та в підтвердження надано оригінал ощадної книжки ОСОБА_2 ..

Представник відповідача Стрижавської селищної ради в судове засідання не з`явився, від представника ОСОБА_4 до суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у відсутність представника відповідача, при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с. 45-46).

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення учасників справи не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у їх відсутність.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Медвідка Вінницького району Вінницької області (а.с. 9-10).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 7).

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 вбачається, що 12.05.1953 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками вказані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 6).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0493749 від 02.12.1997, що виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації №493 від 26.11.1997 та 04.12.1997 зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №127, на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ДКГП «Дружба» с. Лаврівка Вінницького району Вінницької області, розміром 1,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 11).

На а.с. 12, 12-зворот міститься копія, а на аркушах справи 50-55 - оригінал ощадної книжки серії Н №5631636 на ім`я ОСОБА_2 , що є доказом вступу в управління чи володіння майном згідно п. 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, яка була чинною на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

У листі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 27.02.2025 №862/475-25, що наданий на адвокатський запит представника позивача адвоката Галіциної В.В., міститься наступна інформація. Відповідно наявних відомостей Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Вінницькою РДА Вінницької області по Лаврівській сільській раді Вінницького району Вінницької області, виявлено запис №127 від 04.12.1997 щодо реєстрації сертифіката на земельну частку (пай) серії ВН №0493749, виданого гр. ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 1,76 ум. кад. га на підставі розпорядження Вінницької РДА від 26.11.1997 №493. Зазначений сертифікат було виготовлено в 1 екземплярі. Відповідно до матеріалів «Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні частки (паї) громадянам власникам земельних сертифікатів на території Лаврівської сільської ради , яка перебуває на зберіганні в архіві відділу (розробник ДП «Поділлягеодезкартографія», обліковий номер 2007МФ19ВНВЦ004053), ПІБ гр. ОСОБА_2 міститься: 1) в акті розподілу земельних часток (паїв) між власниками земельних сертифікатів земель спільної власності колишнього ДКГП «Дружба» на території Лаврівської сільської ради, згідно якого гр. ОСОБА_2 належить пай №446; 2) в списку власників земельних сертифікатів, які під час розподілу земельних часток (паїв) земель спільної власності колишнього ДКГП «Дружба» були померлі на території Лаврівської сільської ради; 3) в додатку 2 до розпорядження Вінницької РДА від 21.08.2007 №1435, а саме: в списку громадян, яким передаються у приватну власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) на території Лаврівської сільської ради після оформлення спадщини спадкоємцями (пай № НОМЕР_6 площею 1,38845 га). За наявними відомостями Книг записів державних актів на право приватної власності на землю, Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на території Лаврівської сільської ради, перебувають на зберіганні в архіві відділу, інформація щодо реєстрації та видачі на ім`я ОСОБА_2 державного акту на земельну ділянку (пай) взамін вищезазначеного сертифікату серії ВН №0493749 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лаврівської сільської ради не виявлено. Відповідно до наявної інформації Державного земельного кадастру станом на поточну дату відомості про вищезазначену земельну ділянку (пай № НОМЕР_6 ) площею 1,3845 га, цільовим призначенням 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лаврівської сільської ради (зараз територія Стрижавської ОТГ) Вінницького району Вінницької області, зареєстровано в Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера :01:003:0082. Також повідомляє, що з врахуванням коефіцієнту індексації за 2024 рік нормативна грошова оцінка 1 га ріллі по Вінницькій області станом на поточну дату складає 31998,83 грн. (а.с. 13).

На а.с. 14-21 містяться документи, на які посилалося ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області у листі від 27.02.2025 №862/475-25, що наданий на адвокатський запит представника позивача адвоката Галіциної В.В..

Відповідно до копії листа Стрижавської селищної ради від 04.06.2024 №03-17/1434, що наданий у відповідь на адвокатський запит представника позивача адвоката Галіциної В.В., у книзі ведення погосподарського обліку с. Медвідка є запис про те, що ОСОБА_2 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Відомостями про те, що ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 періодично проживав у спадковому будинку АДРЕСА_1 , зробив у спадковому будинку поточний ремонт, розпорядився особистими речами померлої матері селищна рада не володіє (а.с. 22).

Згідно копії акта обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 28.05.2025, що проведений комісією у складі депутата Стрижавської селищної ради Гуменюк Ю.В. та ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , який затверджено Стрижавським селищним головою М.Демченком, комісією встановлено, що фактично на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1934 року народження, спадщину прийняв її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відразу після смерті матері на протязі шести місяців з моменту її смерті постійно проживав у спадковому будинку по АДРЕСА_1 та проживає там на даний час. ОСОБА_1 провів у спадковому будинку поточний ремонт: фарбував вікна, двері, ремонтував огорожу, розпорядився власними речами померлої матері, а також у нього знаходяться правовстановлюючі документи матері ОСОБА_2 ( ОСОБА_12 ) ощадна книжка та сертифікат на право на земельну частку (пай) (а.с. 23).

Відповідно до листа Вінницької районної державної нотаріальної контори №1285/01-16 від 30.07.2025, що наданий у виконання вимог ухвали суду від 24.07.2025 про витребування доказів, згідно Спадкового реєстру спадкоємці померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до нотаріальної контори та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась (а.с. 35).

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 08.03.2025 №289/02-31 позивача ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ВН №0493749 виданий Вінницькою РДА 02.12.1997 на ім`я « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про смерть померла записана « ОСОБА_2 », а також вищезазначений сертифікат виданий вже після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , коли особа втратила цивільну правоздатність та дієздатність (а.с. 24).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Щодо вимоги позивача ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності спадкодавцю ОСОБА_2 правовстановлюючого документа, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити, факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В абз. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 зазначено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Врахувавши те, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ВН №049749, що виданий на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_2 , а його встановлення має юридичне значення для позивача, з метою забезпечення реалізації його прав, які підлягають судовому захисту, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 на земельну частку (пай), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 ЦК України в ред. 1963 р. - правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями . Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Так, згідно зі змістом ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 524 ЦК України (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК України (1963 р.) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє відоме місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Згідно ч.ч. 3, 4, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до ч.1, 2, 3, 5 ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Згідно ч. 2 ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належить зокрема рілля. Згідно ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення, зокрема особистого селянського господарства, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 17 розділу X Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, викладені у ньому обставини знайшли своє підтвердження. Судом не встановлено порушення права інших осіб при визнанні права на земельну частку (пай), що належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за позивачем.

Понесені позивачем судові витрати, відповідно до висловленої ним позиції у позовній заяві, залишити за позивачем.

Відповідно до ст.ст. 9, 524, 527, 548, 549 ЦК України в ред. 1963 року, ст.ст. 25, 1216, 1217, 1218, 1221, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270, 1273 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 22, 23, 25, 47, 48 ЗК України, керуючись, ст.ст. 1, 10, 76-80, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ВН №0493749 від 02.12.1997, що виданий на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ДКГП «Дружба» с. Лаврівка Вінницького району Вінницької області, розміром 1,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що раніше належало ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (ай) Серія ВН №0493749 від 02 грудня 1997 року, що виданий Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №127 від 04.12.1997.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 ..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ;

Відповідач Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області, адречса: 23210, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 7, с-ще Стрижавка Вінницького району Вінницької області, .

Суддя Л.П. Шевчук