Справа № 404/9188/24
Номер провадження 2/404/2515/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря Суркової А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кропивницькому, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року представник ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , яким просила стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 5779738 від 28.01.2023 року в розмірі 24 007,48 грн., з яких 4 996,00 грн. сума заборгованості за основою сумою боргу, 18 511,48 грн. сума заборгованості за відсотками, 500,00 грн. заборгованість за комісією.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.01.2023року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено кредитний договір № 5779738, на підставі чого відповідач отримав кредит.

Умови договору відповідач не виконував, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість на загальну суму 24 007,48 грн.

Між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 28.09.2023 року укладено Договір факторингу №28092023, за яким ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 5779738 від 28.01.2023 року.

Враховуючи те, що відповідач всупереч умов надання кредиту, не повертає кредитні кошти, право вимоги щодо яких набуло ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», представник позивача просила суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

18.10.2024 року ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Представник відповідача 29.01.2025 року та 20.03.2025 року в системі «Електронний суд» сформовано відзив на позовну заяву та додаткові пояснення по справі, згідно з якими просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вказує, що позивачем не було надано жодних підтверджуючих документів щодо створення та існування особистого кабінету в ОСОБА_1 .

Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження виконання ТОВ «МІЛОАН» умов договору N 5779738 від 28.01.2023, щодо здійснення перерахування кредитних коштів відповідачу та їх зарахування на картковий рахунок відповідача в розмірі, передбаченому наведеним договором, а відповідач ці кошти отримав. Копія платіжного доручення 92354555 від 01.28.2023 року, надана позивачем, не може вважатись таким первинним документом, оскільки не відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а отже не може бути належним та допустимим доказом.

Вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» мав право на стягнення процентів за користування позики лише за 15 днів, а нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. Крім того, до матеріалів справи додано картку обліку виконання договору. Враховуючи дані наданої картки погашення за договором складає 10 008,00 грн.( 834*12), сплата відсотків складає 7 032,00 грн. ( 586*12). Тобто, враховуючи надані позивачем відомості про отримання грошових коштів, відповідачем повністю виконано умови договору про надання споживчого кредиту № 5779738 від 28.01.2023 року /а.с. 61-66,

23.02.2025 року представником позивача в системі «Електронний суд» сформовано відповідь на відзив, яким наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі /а.с. 71-79/.

У зв`язку з набранням чинності 25.04.2025 Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» найменування Кіровського районного суду міста Кіровограда змінено на Фортечний районний суд міста Кропивницького.

За клопотанням представника позивача ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 06.08.2025 року витребувано від від Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , картки банку (рахунку) у банку станом 28.01.2023 року; інформацію щодо належності ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , картки банку (рахунку) НОМЕР_2 ; інформацію щодо надходження на картку банка (рахунок) № НОМЕР_2 грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн. в період з 28.01.2023 року по 01.02.2023 року; виписку по картці банку (рахунку) № НОМЕР_2 , за період з 28.01.2023 року по 28.02.2023 року.

28.08.2025 року на виконання вимог ухвали Фортечного районного суду міста Кропивницького від 06.08.2025 року надано АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» витребувану інформацію.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, просила розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, представник відповідача через систему «Електронний суд» подала заяву щодо розгляду справи у їх відсуності, позовні вимоги не визнала, у їх задоволенні просила відмовити.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Судом встановлено, що між 28.01.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено договір про споживичий кредит № 5779738.

П.п. 1.2. договору визначено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000 грн.

Кредит надається загальним строком на 105 днів з 28.01.2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового і поточного періодів (п.п.1.2 Договору).

Згідно з п.п.1.3.1. договору, пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 12.02.2023 року.

П.п.1.3.2. договору передбачено, що поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 13.05.2023 року (дата остаточного погашення заборгованості).

Пунктом 1.5. договору встановлено, що загальні витрати позичальника за пільговий період складають 1 625,00 грн в грошовому виразі та 3,801.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 28 625,00 грн в грошовому виразі та 995,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 11 625,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 38 625,00 грн.

Комісія за надання кредиту становить 500,00 грн, яка нараховується за ставкою 5.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (1.5.1. договору).

Відповідно до п.п. 2.1. договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .

Розділом 6 договору визначено порядок (технологію) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

Зокрема вказано, що кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.п.6.1.).

У п.п. 6.2. погоджено детальний та покроковий порядок укладення договору (а.с.10-15 том 1).

Додатком №1 до Договору про споживчий кредит № 5779738 від 28.01.2023 року є графік платежів за договором про споживчий кредит № 5779738 від 28.01.2023 року.

Між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 28.09.2023 року укладено договір факторингу №28092023, за яким ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право вимоги до відповідача.

Згідно п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №28092023ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 5779738 від 28.01.2023 року в розмірі 24 007,48 грн., з яких: 4 996,00 грн. сума заборгованості за основою сумою боргу, 18 511,48 грн. сума заборгованості за відсотками, 500,00 грн. заборгованість за комісією.

Обґрунтовуючи поданий позов, представник ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» зазначила, що ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, заборгованість не погасив. Враховуючи укладені договори факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 24 007,48 грн.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

За змістом ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронна форма представлення інформації - спосіб документування інформації, що означає створення, запис, передачу або збереження інформації у цифровій чи іншій нематеріальній формі за допомогою електронних, магнітних, електромагнітних, оптичних або інших засобів, здатних до відтворення, передачі чи зберігання інформації. Електронною формою представлення інформації вважається документування інформації, що дає змогу її відтворювати у візуальній формі, придатній для сприйняття людиною; електронне повідомлення - інформація, представлена в електронній формі, надана учасником відносин у сфері електронної комерції з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Положеннями ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», укладення електронного договору можливо шляхом зазначення електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Частиною 3, 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Отже, підпис відповідача в договорі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором прирівнюється до його власноруч здійсненого підпису.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (чч. 1-3 ст. 207 ЦПК України).

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Встановлено, що кредитний договір № 5779738 від 28.01.2023 року підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Суд звертає увагу, що договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Відтак, підписання відповідачем кредитного договору підтверджено належними та допустимими доказами.

Зміст кредитного договору свідчить про те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочинів: суми кредиту, строку кредитування, розміру та порядку нарахування процентів, порядку здійснення розрахунків, вказано номер електронного платіжного засобу позичальника, на який здійснено перерахування коштів.

Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 06.08.2025 року витребувано від від Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , картки банку (рахунку) у банку станом 28.01.2023 року; інформацію щодо належності ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , картки банку (рахунку) НОМЕР_2 ; інформацію щодо надходження на картку банка (рахунок) № НОМЕР_2 грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн. в період з 28.01.2023 року по 01.02.2023 року; виписку по картці банку (рахунку) № НОМЕР_2 , за період з 28.01.2023 року по 28.02.2023 року.

Листом від 27.08.2025 року № БТ/Е-11888 АТ «Універсал Банк» повідомило про те, що станом на 08.01.2023 рокуна ім`я відповідача в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , за період з 28.01.2023 року по 01.02.2023 року було зарахування грошових коштів у сумі 10 000,00 грн.

Долученою до листа копією виписки АТ «Універсал Банк» підтверджено факт перерахування грошових коштів (28.01.2023 року у розмірі 10 000,00 грн.) та факт належного виконання первісним кредитором взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитнии договором.

Суд приходить до висновку щодо доведеності укладення між первісними кредитором та відповідачем кредитного договору та перерахування на банківський рахунок відповідача кредитних коштів.

Посилання у відзиві на позовну заяву щодо відсутності доказів отримання відповідачем грошових коштів за укладеним кредитним договором, суд відхиляє, оскільки вони спростовуються долученим до матеріалів справи листом від 27.08.2025 року № БТ/Е-11888 АТ «Універсал Банк» та випискою з банківської картки відповідача.

Враховуючи те, що вказаний договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору надання грошових коштів у позику. Тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача основної суми заборгованості у розмірі 4 996,00,00 грн. підлягає задоволенню.

За вимогами ЦПК України суди повинні враховувати висновки, викладені у постановах Верховного Суду.

Так, у пункті 141 Постанови від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду уточнила свій висновок зроблений у іншій справі таким, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З урахуванням висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів, оскільки представником позивача не надано суду доказів, що строк дії договору продовжено (пролонгація) згідно з п.п. 2.3.1 та 2.3.2, розділу 6 договору.

Отже, після закінчення спливу строку кредитного договору, а саме з 14.05.2023 року, банк не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом, тому позивач має право стягувати з відповідача відсотки за користування кредитом лише за період з моменту укладення договору і по 13.05.2023 року.

При цьому, суд вважає за необхідне врахувати згідно з розрахунком наданим позивачем сплату відповідачем відсотків в розмірі 3 516,00 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 10 535,25 грн заборгованості за відсотками (за період з 28.01.2023 року по 12.02.2023 року, виходячи з розрахунку 0,75 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (4 996,00 грн. х 0,75 % х 15 = 562,05 грн.), за період з 13.02.2023 року по 13.05.2023 року, виходячи з розрахунку 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (4 996,00 грн. х 3,00 % х 90 = 13 489,20 грн). 562,05 грн. + 13 489,20 грн. = 14 051,25 грн. 3 516,00 = 10 535,25 грн.).

Отже, позов слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача заборгованість за кредитним договором № 5779738 в розмірі 16 031,25 грн, з яких 4 996,00 грн сума заборгованості за основою сумою боргу, 10 535,25 грн сума заборгованості за відсотками, 500,00 грн. заборгованість за комісією.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 16 031,25 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2 021,98 грн. (16 031,25 грн. х 100 % : 24 007,48 грн. х 3 028,00 грн.).

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 5779738 в розмірі 16 031,25 грн, з яких 4 996,00 грн сума заборгованості за основою сумою боргу, 10 535,25 грн сума заборгованості за відсотками, 500,00 грн. заборгованість за комісією, а також 2 021,98 грн. судового збору.

У задоволенні решти вимог -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 23.12.2025 року

Суддя

Фортечного районного суду

міста Кропивницького Віталіна МОХОНЬКО