Справа № 375/2214/25
Провадження № 2/375/1002/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Смик М.М.,

за участю секретаря судових засідань Киричок В.В.,

розглянувши в приміщенні суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позов мотивовано тим, що 22 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальності «Маніфою» (далі ТОВ «Маніфою» ) та ОСОБА_1 уклали договір позики № 1953855, відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати відповідачу кошти в розмірі 5 000 грн, а позичальник після спливу 30 днів, який починається з 22 березня 2021 року та закінчується 21 квітня 2021 року (включно) повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування.

Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором позики № 1953855 від 22 березня 2021 року, тому його заборгованість становить 15 485 грн, з яких 5 000 грн тіло кредиту, 10 485 грн заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги.

11 серпня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення прав вимоги № 11-08/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, в тому числі, за договором позики № 1953855 від 22 березня 2021 року, укладеним ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_2

23 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір про відступлення прав вимоги №23/05/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників, в тому числі, за договором позики № 1953855 від 22 березня 2021 року, укладеним ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 .

Згідно з реєстром прав вимоги до договору про відступлення прав вимоги № 23-05/2025 від 23 травня 2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до відповідача за вказаним договором позики.

Вважаючи себе кредитором за договором позики № 1953855 від 22 березня 2021 року ТОВ «Факторинг Партнерс» просило стягнути з відповідача заборгованість у сумі 15 485 грн, 2 422,40 грн у відшкодування витрат зі сплати судового збору та 9 000 грн на відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну (правничу) допомогу.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Рокитнянського районного суду Київської області.

Направлену копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі ОСОБА_1 отримав особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправленням, яке міститься в матеріалах справи.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18).

Згідно вимог частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Стислий виклад позиції інших учасників справи

Відзив на позову заяву до суду не надходив.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до суду не надходили.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 22 березня 2021 року ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 уклали договір позики № 1953855, відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати відповідачу кошти в розмірі 5 000 грн, а позичальник після спливу 30 днів, який починався з 22 березня 2021 року та закінчувався 21 квітня 2021 року (включно), повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування.

Пунктом 2.4.2 договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

Пунктом 2.4.3 договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

Розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою (пункт 2.5 кредитного договору).

У пункті 2.8 договору позики зазначено, що розмір процентних ставок договору є фіксованим та може бути змінено позикодавцем в односторонньому порядку лише за умови попереднього письмового повідомлення позичальника.

11 серпня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення прав вимоги № 11-08/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, в тому числі, за договором позики № 1953855 від 22 березня 2021 року, укладеним ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1

23 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір про відступлення прав вимоги №23/05/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників, в тому числі, за договором позики № 1953855 від 22 березня 2021 року, укладеним ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 .

Згідно з реєстром прав вимоги до договору про відступлення прав вимоги № 23-05/2025 від 23 травня 2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до відповідача за вказаним договором позики.

Відповідно до довідки ТОВ «Маніфою» від 30 травня 2023 року № 30-05/2023 цією довідкою ТОВ «Маніфою» підтверджує перерахування суми позики боржнику.

Зі змісту поданого позивачем розрахунку, суд встановив, що відповідачу нараховано заборгованість у загальному розмірі становить 15 485 грн, з яких 5 000 грн тіло кредиту, 10 485 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша та друга статті 638 ЦК України).

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частинами першою-четвертою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом;

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

За змістом статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 7 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071св20), будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

У справі, яка розглядається, суд встановив, що:

22 березня 2021 року ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 уклали договір позики, за умовами якого відповідач отримав 5 000 грн, які зобов`язався повернути в строк, визначний договором, та сплатити проценти за користування кредитом;

відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість;

матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 заперечував наявність зобов`язань перед позивачем;

надані позивачем докази підтверджують факт отримання коштів.

у ОСОБА_1 існує заборгованість за договором позики у розмірі 15 485 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн та заборгованості за процентами у розмірі 10 485 грн.

ОСОБА_1 не спростував належними і допустимими доказами розмір заборгованості та правильність розрахунку.

З урахуванням викладеного, позивачем доведено існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань, тобто підтверджено факт отримання позичальником коштів.

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені, незважаючи на обізнаність про існування спору, отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за договором позики та заборгованості за процентами за користування позикою.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується:

- договором № 02-07/24 про надання правничої допомоги від 2 липня 2024 року, укладеним ТОВ «Факторинг Партнерс» (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Лігас Ассістанс»;

- заявкою на надання юридичної допомоги від 1 липня 2025 року № 543;

- витягом з акта № 15 про надання юридичної допомоги від 31 липня 2025 року.

ОСОБА_1 доводів щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявив.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

Згідно з статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором позики № 1953855 від 22 березня 2025 року у розмірі 15 485 грн (п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривнi 40 копійок) у відшкодування витрат зі сплати судового збору та 9 000 грн (дев`ять тисяч гривень) на відшкодування витрат зі сплати професійної правничої допомоги, а всього 11 422,40 грн (одинадцять тисяч чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 16 грудня 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 16, офіс 521, ).

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Марина СМИК