ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5034/25 Справа № 172/2054/24 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача: Никифоряка Л.П.,

суддів: Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

за участі секретаря судового засідання - Драгомерецької А.О.,

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи, які не заявляли самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України,

розглянув відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025року, головуючий у суді першої інстанції Битяк І.Г., -

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У листопаді 2024року ОСОБА_1 подав в суд позов проти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з вимогою про встановлення факту його перебування на утриманні свого батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Існування таких вимог позивач обґрунтовував тим, що його батько - ОСОБА_5 був військовослужбовцем і загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент загибелі, він знаходився на утриманні батька, оскільки був студентом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з 2022року по 28 лютого 2024року на контрактній основі і стипендією не забезпечувався. За його навчання сплачував батько, що підтверджується довідкою податкових органів про отримання ОСОБА_5 податкової знижки, оскільки він був платником. Також батько надавав йому матеріальну допомогу шляхом переказу коштів на його банківську картку, з якої він купував продукти харчування, одяг, канцелярські приладдя, зошити, необхідні для навчання.

Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 12/д від 19 квітня 2024року йому було повернуто на доопрацювання документи для призначення одноразової грошової допомоги як сину загиблого ОСОБА_5 , з метою надання документів, які підтверджують факт перебування на його утриманні на дату загибелі, а саме судового рішення.

Позивач вказував, що він є членом сім`ї загиблого захисника України, має пільги та отримує у зв`язку з цим виплати від держави. Також має право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000,00грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Висновки суду першої інстанції ґрунтувались на тому, що на момент смерті батька позивач не перебував на його утриманні, так як досяг 23-річного віку, є працездатним, не має інвалідності. Факт навчання відповідно до вимог Сімейного кодексу України є підставою для утримання повнолітніх дітей батьками лише до 23 років, після цього у батьків припиняється обов`язок утримувати свого працездатного сина, а тому факт перебування позивача на утриманні свого батька не підтверджений належними доказами.

Суд вважав, що добровільна фінансова допомога з боку батьків працездатному сину може бути розцінена як подарунок, а не утримання у розумінні чинного законодавства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

14 березня 2025року ОСОБА_1 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025року.

В апеляційній скарзі заявник не погодився з висновками суду та висловив вимогу про скасування рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову повністю.

Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника полягає у тому, що матеріалами справи підтверджено, що позивач на момент смерті свого батька перебував на його утриманні, він не мав інших доходів, оскільки був студентом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з 2022року по 28 лютого 2024року на контрактній основі і стипендією не забезпечувався. За його навчання сплачував батько, що свідчить про його перебування на повному утриманні померлого батька.

Також стверджував, що суд не прийняв до уваги та не надав жодної оцінки заявам відповідачів про визнання ними позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2025року витребувано з Васильківського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу, та 28 березня 2025року справа надійшла на адресу апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2025року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025року.

16 квітня 2025року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду на 11?? год 13 травня 2025року.

Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа і смс-повідомлення та отримання документів в Електронному суді.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 10 вересня 1999року Відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якого записаний ОСОБА_5 , матір`ю - ОСОБА_6 /а.с.10/.

Згідно з довідкою Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 16 червня 2023року № 426 ОСОБА_1 у 2022році вступив до цього закладу освіти для отримання освітнього ступеня «магістр» за спеціальністю 081 «Право». Термін навчання до 28 лютого 2024року /а.с.13/.

З інформації ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 05 липня 2023року вбачається, що ОСОБА_5 до Васильківської ДПІ були подані декларації про майновий стан та доходи за 2019 та 2020 роки з метою отримання податкової знижки. Відповідно до договору № 187з/19 про надання освітніх послуг, укладеного платником з Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ, до категорії понесених витрат включені кошти, сплачені платником податку на користь вітчизняних закладів освіти в сумі 11 500,00грн (2019рік) та 23 000,00грн (2020рік) за навчання сина ОСОБА_1 . Сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягала поверненню з бюджету за результатами звітного 2019року в розмірі 2 070,00грн повернуто платнику 29 липня 2020року, за результатами звітного 2020року в розмірі 4 140,00грн повернуто платнику 16 березня 2021року. Податкова декларація про майновий стан і доходи з метою отримання права на податкову знижку за 2021рік до ДПІ не надходила /а.с.14-15/.

Відповідно до довідки, сформованої 31 липня 2024року засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України у Реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування за параметрами - ОСОБА_1 , номер облікової картки застрахованої особи НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , серія та номер паспорта НОМЕР_4 /а.с.16/.

З платіжних інструкцій, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог вбачається, що ОСОБА_5 за період з 01 червня 2021року по 03 лютого 2023року здійснював перекази грошових коштів на ім`я ОСОБА_1 , а саме: 01 червня 2021року в сумі 2 000,00грн; 04 липня 2022року в сумі 2 010,05грн; 31 липня 2022року в сумі 10 025,06грн; 17 серпня 2022року в сумі 3 718,59грн; 13 вересня 2022року в сумі 2 010,05грн; 16 вересня 2022року в сумі 12 050,00грн; 19 листопада 2022року в сумі 10 050,00грн; 17 жовтня 2022року в сумі 9 547,74грн; 25 січня 2023року в сумі 2 010,05грн; 25 січня 2023року в сумі 1 005,03грн; 03 лютого 2023року в сумі 35 050,00грн /а.с.18-28/.

ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Піщане Куп`янського району Харківської області під час участі в бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії /а.с.12/.

ІНФОРМАЦІЯ_5 листом від 20 вересня 2023року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 (відділ оформлення допомог, військових пенсій та пільг) з метою виплати одноразової грошової допомоги рідним загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 направлено пакет документів на матір ОСОБА_4 , 1949року народження, дружину та матір неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , 1982року народження, сина ОСОБА_1 , 1999року народження /а.с.39-41/.

Згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 квітня 2024року № 12/д ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання документи з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що він перебував на утриманні загиблого військовослужбовця (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги /а.с.8/.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судових рішень, які оскаржені, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішень, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Суду першої інстанції виснував, що надані позивачем докази не дають підстав для висновку про те, що він перебував на утриманні свого загиблого батька.

Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити так як судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У справі, що переглядається, позивач звернувся з позовом про встановлення факту перебування на утриманні батька до смерті останнього, оскільки комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відмовила йому у прийнятті документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, враховуючи вік заявника - досягнення 23 років.

За змістом позовної заяви ОСОБА_1 предметом позову є встановлення факту перебування його як члена сім`ї ОСОБА_5 на його утриманні. Оскільки саме встановлення факту перебування позивача на утриманні свого батька надає йому право на отримання одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю батька.

Встановлення факту перебування на утриманні батька до смерті останнього необхідне заявнику для виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою № 168, і саме у зв`язку з тим, що позивач не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує такий факт, він звернувся до суду з позовом про встановлення такого факту і подав відповідні докази.

ОСОБА_1 обґрунтував позов тим, що спільно проживав із батьком, мав спільний побут та перебував на його утриманні на час смерті.

Водночас хоч позивач і був повнолітньою дієздатною особою, проте не мав самостійного доходу чи інших власних джерел доходу, крім тих, якими його забезпечував батько, оскільки був студентом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з 2022року по 28 лютого 2024року на контрактній основі і стипендією не забезпечувався, а за його навчання сплачував батько, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Отже, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 27 червня 2018року у справі № 210/2422/16-ц, від 22 травня 2019року у справі № 520/6518/17, від 22 жовтня 2020року у справі № 210/343/19.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України № 2262-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно зі статті 16-1 цього Закону право на призначення та отримання грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до частини першої статті 31 Закону № 2262-ХІІ члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження від 10 вересня 1999року, серія НОМЕР_1 , позивач є сином загиблого ОСОБА_5 та 19 грудня 2023року отримав посвідчення члена сім`ї загиблого захисника чи захисниці України, серія НОМЕР_5 .

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав: довідку Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 16 червня 2023року № 426; лист ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 05 липня 2023року; довідку Пенсійного фонду України від 31 липня 2024року про відсутність індивідуальних відомостей про особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; платіжні інструкції про переказ грошових коштів.

Апеляційний суд вважає, що надані позивачем письмові докази свідчать про те, що він перебував на утриманні свого померлого батька ОСОБА_5 .Допомога, яка надавалась позивачу була для нього єдиним постійним і основним джерелом засобів до існування.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, в суді першої інстанції відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заяви про визнання позову, в яких вони зазначали, що сторони у справі проживали та проживають однією сім`єю разом із загиблим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 . На момент загибелі батько позивача проживав з ним однією сім`єю та позивач повністю перебував на його утриманні, оскільки був студентом та навчався в університеті з 2022року по 28 лютого 2024року на контрактній основі і стипендією він не забезпечувався. За навчання позивача сплачував його батько ОСОБА_5 . Крім того, батько позивача надавав йому грошові кошти шляхом банківських переказів. Вказані обставини свідчать про те, що позивач повністю перебував на утриманні свого батька на момент загибелі останнього /а.с.60,62,64/.

Встановивши зазначені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наданих позивачем доказів достатньо для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого батька.

Отже, позивач ОСОБА_1 може вважатися особою, що має право на отримання компенсації у разі загибелі батька відповідно до приписів Постанови № 168, та відповідно вважається утриманцем згідно з вимогами статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції в частині доводів що стали предметом апеляційного оскарження не виконав вимоги про законність та обґрунтованість рішення суду, висновки суду здійсненні з недотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025року та встановлення факту перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на утриманні свого батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи (пункти 1, 3 частини першої статті 376 ЦПК України).

Керуючись статтями 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляли самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування на утриманні- задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на утриманні свого батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 травня 2025року.

Судді: