Провадження № 2-о/592/350/25
УХВАЛА

29 грудня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Костенко В.Г., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

Заявник просить розглянути справи та ухвалити відповідне рішення.

Вимоги мотивує тим, що у дипломі НОМЕР_1 виданому 26.06.1984 її прізвище зазначено з помилкою « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 ». До заяви надані копії документи не посвідчені належним чином. У заяві не зазначено мету встановлення факту та заінтересовану особу.

З наведеного змісту вбачається, що заявником подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Звертаючись з заявою у окремому провадженні заявник у процесуальному документі має право визначити певну заінтересовану, обґрунтувати необхідність її залучення, тобто зазначити на які права, обов`язки чи повноваження може вплинути судове рішення у справі.

Порядок залучення заінтересованої особи в ЦПК України не врегульований, а відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, суд при залученні заінтересованої особи керується вимогами статті 53 ЦПК України, що регулює порядок залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Крім цього, відповідно до частини 4 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Суд констатує, що у справі окремого провадження має бути залучена заінтересована особа, але заявниця цього не зробила.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно наведених положень заява про встановлення факту має містити мету встановлення факту. Однак подана заява не містить мети встановлення факту. Наявність мети може вказати яка особа може бути заінтересованою у розгляді справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

5)виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Наведені норми встановлюють певні вимоги до заяви. Зокрема передбачено час, спосіб та порядок подачі доказів суду. Так заявник разом з заявою подає докази. При цьому заявник має подати копію доказу та посвідчити відповідність оригіналу своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З наведеного вбачається, що подана заява не відповідає вимогам ч. 2 ст. 84, ст. 95, ч. 5 ст. 177, п. 1 і 3 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, всупереч яким у заяві не зазначена заінтересована особа, мета встановлення факту, докази долучені до заяви не посвідчені належним чином та не надані копії заяви з додатками для заінтересованої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 294 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки заява подана без додержання вимог ч. 2 ст. 84, ст. 95, ч. 5 ст. 177, п. 1 і 3 ч. 1 ст. 318 ЦПК України суд вважає, за необхідне залишити її без руху та запропонувати усунути зазначені недоліки, а саме скласти нову заяву, зазначити мету встановлення факту, визначити заінтересовану особу, подати копії доказів посвідчені своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, надати копію заяви з додатками для заінтересованої особи.

Роз`яснити, що в іншому разі заява буде вважатися неподаною.

Керуючись ст. 175, 177, 294, 318 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху, запропонувавши у п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки, про що повідомити і пояснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Владислав КОСТЕНКО