Провадження № 22-ц/802/1359/25 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Черняк О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, за апеляційною скаргою відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року, що набрало законної сили, ухвалено зобов?язати ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 за період з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2021 року на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення.

Відповідачем проведено перерахунок та нарахована доплата за період з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 154 780,20 грн.

В установленому порядку позивачка звернулася до відповідача з вимогою виплати вказаних грошових коштів, на що своїм листом від 15 червня 2025 року ГУ ПФУ у Волинській області повідомило ОСОБА_1 про необхідність надання рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження та можливістю оскарження відмови у здійсненні виплати у судовому порядку.

Покликаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд стягнути з ГУ ПФУ у Волинській області в її користь нараховану за рішенням Волинського окружного адміністративного суду заборгованість з недоотриманої пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у розмірі 154 780,20 грн та судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2025 року у цій справі позов задоволено.

Ухвалено стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в користь ОСОБА_1 154 780,20 грн пенсії, що нарахована та належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не була йому виплачена за життя.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 238,24 грн.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Учасники справи у судове засідання не з?явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання згідно з вимогами статті 247 ЦПК України не здійснюється.

Відповідно до частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення постанови у цій справі є 26 грудня 2025 року дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачці ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії, яка була нарахована та не виплачена її чоловіку військовому пенсіонеру ОСОБА_3 за його життя.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом за матеріалами справи встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 140/441/24, що набрало законної сили, ухвалено зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_3 за період з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2021 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» від 16 жовтня 2023 року № 33/23-3002д (з урахуванням раніше виплачених сум) (а. с.10 зворот-12).

На виконання вказаного рішення суду, що набрало законної сили, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області був проведений перерахунок пенсії ОСОБА_3 за період 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2021 року, розмір невиплаченої пенсії складає 154 780,20 грн (а. с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 12 зворот).

Позивачка ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 , копією довідки Ремонтного житлово-комунального підприємства № 1 (а. с. 10, 14 зворот).

Отже, позивачка, як дружина пенсіонера ОСОБА_3 , має право на отримання усієї недоотриманої суми пенсії свого чоловіка.

ОСОБА_1 в межах шестимісячного строку звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про виплату недоотриманої суми пенсії.

Своїм листом ГУ ПФУ у Волинській області від 15 червня 2025 року повідомило ОСОБА_1 про необхідність надання рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження та можливістю оскарження відмови у здійсненні виплати у судовому порядку (а. с. 13 зворот).

Відомості про здійснення виплати коштів відсутні.

Спеціальним законом, що регулює правовідносини пенсійного забезпечення військовослужбовців є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Така ж норма закріплена у статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. В разі смерті пенсіонера членам його сім`ї або особі, яка здійснила його поховання, виплачується для цього допомога в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п`ятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому сума пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, охоплює собою всю суму заборгованості Пенсійного фонду України, у тому числі кошти, які нараховані на виконання рішення суду, але не виплачені.

Порядок подання відповідною особою заяви про виплату недоодержаної пенсії, її форма, а також перелік необхідних документів визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 9 розділу ІІ Порядку до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера додаються такі документи: свідоцтво про смерть пенсіонера, документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті.

Таким чином, виплата суми пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, за загальним правилом, здійснюється у позасудовому порядку (добровільно) органами Пенсійного фонду України членам сім`ї, особам, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, особам, що знаходилися на його утриманні, які звернулися із відповідною заявою протягом 6 місяців з дня смерті пенсіонера. У разі відсутності членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в межах цього строку суми пенсій входять до складу спадщини.

При цьому судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду відповідачем було проведено перерахунок пенсії на загальну суму 154 780,20 грн. Проте зазначена пенсія пенсіонеру ОСОБА_3 за його життя виплачена не була.

Позивачка ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 на день його смерті та у встановлений законом строк звернулась до відповідача із заявою про виплату їй нарахованої, але не одержаної її чоловіком ОСОБА_3 пенсії. Однак відповідач відмовив їй у такій виплаті.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з відповідача в користь позивача недоотриманої її чоловіком пенсії у розмірі 154 780,20 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, оскільки, як вважає відповідач, позивачка ОСОБА_1 повинна надати Пенсійному фонду судове рішення про заміну сторони виконавчого провадження.

При цьому відповідач покликається на положення статті 52 КАС України про те, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов?язкові для нього в такій самі мірі, у якій вони були б обов?язкові для особи, яку він замінив.

Отже, стаття 52 КАС України передбачає заміну сторони її правонаступником в адміністративному процесі.

У справі, що переглядається апеляційним судом, встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд в порядку цивільного судочинства про виплату їй суми пенсії, що підлягали виплаті її чоловіку ОСОБА_1 як пенсіонерові з числа військовослужбовців, на підставі статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді