Дата документу 20.10.2025
Справа № 334/89/25
Провадження № 2/334/2794/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2025 року до Ленінського районного суду м.Запоріжжя через систему «Електронний Суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 144054,53 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.10.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5084, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування - 12 місяців.

Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчила факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісією, що передбачена кредитним договором.

Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника, як це передбачено умовами кредитного договору.

28.03.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №28/03/24, відповідно умов до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором.

Відповідач умови кредитного договору не виконує належним чином у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 144054,53 гривень, яка складається з: суми боргу по тілу кредиту - 80260,88 гривень; заборгованість по відсоткам - 63793,65 гривень.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 144054,53 гривень та судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/89/25 від 20.02.2025 року задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за кредитним договором №5084 від 10.10.2019 у розмірі 144054,53 гривень, судового збору - 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу - 6000,00 гривень.

Ухвалою №334/89/25 від 10.06.2025 року за заявою представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Красулі Наталі Валеріївни про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/89/25 від 20 лютого 2025 року. Справу призначено до розгляду в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін.

24.06.2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Красулі Н.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач, вимагаючи стягнення значної грошової суми, має подати суду беззаперечні, належні та допустимі докази, що підтверджують як наявність боргу, так і його точний розмір. Надані позивачем матеріали не лише не доводять заявлених вимог, а й містять фундаментальні суперечності та свідчать про неправомірність проведених нарахувань. Внутрішня суперечливість доказів позивача щодо суми боргу є ключовою та самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки є повна невідповідність та суперечливість наданих самим позивачем доказів щодо розміру боргу.

У позовній заяві та доданому до неї «Деталізованому розрахунку заборгованості» станом па 27.03.2024 року позивач заявляє до стягнення загальну суму боргу 141738,81 гривень.

Водночас, у «Витягу з додатку до Договору факторингу № 28/03/24» , який є первинним документом, що має підтверджувати обсяг відступленого права вимоги, зазначена абсолютно інша загальна сума заборгованості - 144054,53 гривень.

Розбіжність у сумі нарахованих відсотків між документами, наданими самим позивачем, становить 2315,72 гривень. Позивач придбав право вимоги на одну суму, а до суду звертається з вимогою про стягнення іншої, не надаючи жодних пояснень. Це свідчить про недбалість у формуванні доказової бази та ставить під сумнів достовірність усього розрахунку.

Суд не може самостійно усувати такі суперечності або обирати, якому з доказів надати перевагу. Падання суперечливого розрахунку є підставою для відмови у позові.

Неправомірне нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору.

Згідно з наданим позивачем «Деталізованим розрахунком заборгованості», кінцева дата погашення кредиту - 27.09.2023. Проте, позивач, ігноруючи імперативні норми закону та усталену практику Верховного Суду, продовжує нараховувати договірні проценти і після цієї дати.

Велика Палата Верховного Суду у своїй ключовій постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 та в подальших рішеннях сформулювала однозначний правовий висновок: право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом (як плату за користування кредитними коштами відповідно до ст.1048 ЦК України) припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Після цієї дати кредитор має право лише на стягнення 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України, які позивачем не заявлялися.

Сума процентів, неправомірно нарахованих після 27.09.2023, становить 17954,57 гривень.

Ця сума є безпідставною та має бути виключена із загального розміру позовних вимог.

Ознаки незаконної капіталізації відсотків та непрозорість розрахунку. Аналіз Додатку 2 до розрахунку заборгованості свідчить про те, що база для нарахування відсотків є непрозорою.

Суми щомісячних нарахувань не зменшуються пропорційно до погашення тіла кредиту, що може свідчити про нарахування відсотків на відсотки (капіталізацію), що є неприпустимим у споживчому кредитуванні. Розрахунок, який неможливо перевірити, не може вважатись належним доказом.

Щодо неналежного підтвердження позивачем права вимоги.

Позивач обґрунтовує свої вимоги Договором факторингу № 8/03/24 від 28.03.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що належними доказами є повний пакет документів, що включає договір відступлення права вимоги, додатки до нього та докази оплати за цим договором.

Відповідач заявляє, що він ніколи не отримував від позивача чи первісного кредитора повного пакету документів, який би належним чином підтверджував перехід права вимоги. Позивач не надав суду жодних доказів такого повідомлення (описів вкладення, повідомлень про вручення).

Щодо несправедливості умов кредитного договору та зловживання правом.

Кредитний договір №5084 від 10.10.2019 року є договором приєднання, умови якого були розроблені банком в односторонньому порядку. Численні пункти договору відсилають до «Умов та правил падання банківських послуг» (УДБО) та «Тарифів Банку», які не є частиною підписаного відповідачем документа.

Така практика, згідно з позицією Верховного Суду, є ознакою несправедливих умов договору відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Зокрема, п. 1.2.1. договору надає банку право в односторонньому порядку змінювати кредитний ліміт, що є несправедливою умовою.

Сукупність дій позивача (подання суперечливих доказів, нарахування незаконних процентів) свідчить про зловживання правом та порушення принципу добросовісності, закріпленого у ст. 3 та 13 ЦК України.

Згідно з практикою Верховного Суду, зловживання правом є самосійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Щодо застосування позовної давності.

Відповідач, керуючись ст. 267 ЦПК України, заявляє про застосування строків позовної давності до позовних вимог.

Відповідачу відомо, що згідно з п. 19 «Прикінцевих та перехідних положень України, у зв`язку із введенням в Україні воєнного етану з 24 лютого 2022 року, перебіг позовної давності було зупинено.

З огляду на зазначене зупинення, загальна позовна давність у три роки щодо стягнення основного боргу та процентів за ним на момент подання позову не спливла.

Водночас, відповідач просить суд звернути увагу на те, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Хоча позивач наразі не заявив вимог про стягнення неустойки, у разі зміни позовних вимог у майбутньому. Відповідач просить суд врахувати, що строк позовної давності для стягнення будь-яких штрафних санкцій сплив.

Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Судові витрати покласти на позивача.

01.07.2025 року від представника позивача Дорошенко М.А. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, щодо відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №5084 від 10.10.2019 року загальна заборгованість складає 141738,81 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 80260,88 гривень, простроченоїості по відсоткам - 61477,93 гривень, прострочена заборгованість по комісії - 0,00 гривень. У зв`язку з цим ТОВ «Цикл Фінанс» буде зменшено позовні вимоги. Просить задовольнити позовні вимоги, з підстав, викладених у позові та відзиві.

02.07.2025 року представником позивача Дорошенко М.А. подана заява про зменшення розміру позовних вимог, в зазначає, що відповідно до п.2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменішш розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №5084 від 10.10.2019 року, загальна заборгованість за кре6дитним договором становить 141738,81 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 80260,88 гривень, прострочена заборгованість по відсоткам - 61477,93 гривень, прострочена заборгованість по комісії 0,00 гривень.

Позивач зменшує позовні вимоги та просить суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №5084 від 10.10.2019 року у розмірі 141738,81 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 80260,88 гривень, прострочена заборгованість по відсоткам - 61477,93 гривень , прострочена заборгованість по комісії 0,00 гривень.

Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи за її відсутності, розгляд справи провести за наявними матеріалами справи, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 10.10.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №5084, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 36000,00 гривень, строк дії кредитного договору 12 місяців, з дати встановленні кредитного ліміту. Якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії кредитного ліміту жодна у встановленому в УДБО порядку не не заявить про припинення строку дії кредитного ліміту, строк дії кредитного ліміту продовжується на той же строк та на тих же умовах (п.1.2.1 договору).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору в порядку передбаченому цим Договором та УБДО, банк здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта № НОМЕР_1 , відкритого в банку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного, платіжного засобу, шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку.

Згідно з п.1.2.3. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується в наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 48,00% річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56,0% річних.

Пільговий період: 67 днів. Розмір процентної ставки протягом пільгового періоду складає - 0,01% річних.

Відповідно до п.4.1. кредитного договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором.

Підписавши кредитний договір відповідач зобов`язався повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитним договором.

Доказом нарахування та використання кредитних коштів є виписки по особовим рахункам відповідача № НОМЕР_1 за пекріод з 10.10.2019 по 27.03.2024.

Виходячи з зазначеного вище, при укладанні кредитного договору, АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбачені умови договору, ознайомивши відповідача з ними та надавши в користування останнього кредитні кошти у вказаному розмірі.

Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, у встановлений договором строк кредит не повернув, не сплатив проценти за користування кредитом, внаслідок чого станом на 27.03.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 141738,81 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 80260,88 гривень, прострочена заборгованість по відсоткам - 61477,93 гривень, прострочена заборгованість по комісії - 0,00 гривень.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Первинні документи оформлюються відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Положенням Про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 №75, визначено, що банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях клієнтські рахунки та виписки з них (Підпункт 1 пункту 59 розділу IV).

Обов`язкові реквізити, які повинні містити клієнтські рахунки та виписки з них, визначені пунктом 61 розділу IV вказаного Положення. У пунктах 62, 63 Положення зазначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить відповідні реквізити.

У постанові Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі №910/1580/18 сформульовано висновок про те, що банківські виписки з рахунків є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

28.03.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №28/03/24, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором.

Відповідно до п.6.2.2 Договору факторингу №28/03/2024 від 28.03.2024 року зазначено, що права вимоги переходять до Фактора з моменту набрання чинності даним Договором та підписання Акту приймання-передачі прав вимоги (додаток 3), після чого фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до Додатку №3 до даного договору в день підписання договору та набрання ним чинності.

На підтвердження уклення договору факторингу представником позивача долучено до позовної заяви: договір факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 року; копію витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 року за Кредитним договором; копію додатку №2 до Договору факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 року, копію додатку №3 до Договору факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 року та копію платіжного доручення про оплату за Договором факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 року, що є належними та достатніми доказами переходу права вимоги.

Згідно з Актом приймання-передачі прав вимог за Договором факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 року (Додаток №3) АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» підтверджують, що права грошових вимог передані у повному обсязі.

Договір факторингу №28/03/2024 від 28.03.2024 року містить всі необхідні істотні умови, які свідчать про чинність даного договору та про належне відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами. Договір факторингу є дійсним та в судовому порядку не оскаржувався.

Оплата права грошової вимоги згідно з Договору факторингу №28/03/2024 від 28.03.2024 року підтверджується платіжною інструкцією №6041 від 28.03.2024 року.

Отже, факт переходу до ТОВ «Цикл Фінанс» прав первісного кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором є доведеним.

Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, на що посилається відповідач, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Відповідач доказів належного виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів суду не надав, розрахунок заборгованості, складений представником позивача, не спростував.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд доходить наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4статті 137 ЦПК Українивизначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень.

В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №43453613 від 18.09.2024 року, укладеного між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А., ордер на надання правничої (правової) допомоги №1769302 від 20.12.2024 року, додаткову угоду №5084 від 18.12.2024 року до договору про надання правничої допомоги №43453613 від 18.09.2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг), відповідно до якого вартість послуг, які надавались складається з наступного: правовий аналіз обставин спірних правовідновин та надання правових рекомендацій (консультацій) ТОВ «Цикл Фінанс» - 2250,00 гривень, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 3000,00 гривень, формування додатків до позовної заяви - 750,00 гривень, копію платіжної інструкції №7652 від 25.12.2024 на суму 6000,00 гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК Україниобов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 р.: «Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони».

Таким чином суд вважає, що позивачем доведено, що ним понесені витрати на правову допомогу, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати в сумі 6000,00 гривень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

Керуючись статтями: 2, 4, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором №5084 від 10.10.2019 у розмірі 141738 (сто сорок одна тисяча сімсот тридцять вісім) гривень 81 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судові витрати у розмірі 8422,40 гривень, які складаються з судового збору - 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу - 6000,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», , адреса: м.Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ісаков Д.О.