Справа № 355/1169/25
Провадження № 2/355/800/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року Баришівський районну суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справи за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Дідиченко Дарини Григорівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Дідиченко Д.Г. з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1279-7839 від 29 вересня 2023 року в розмірі 48000,00 гривень з яких прострочена заборгованість за кредитом 9600,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами-38400,00 гривень, а також стягнути витрати по сплаті судового збору під час подачі позовної заяви до суду у розмірі 2422,40 гривень.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 вересня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем товариства в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1279-7839. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А8179 для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс- повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту-9600,00 гривень, строк кредитування-300 днів, базовий період-14 днів, комісія за видачу кредиту-15% від суми кредиту, знижена процентна ставка 1.20% в день, стандартна процентна ставка-1.50 в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши через систему платежів LiqPay на картку відповідача. В подальшому відповідач порушуючи умови договору не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем. Станом на 23 травня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 53836,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом-9600,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами-42796,80 гривень; прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 1440,00 гривень. За рішенням кредитодавця до позичальника застосувалась програма лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткове списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 5836,80 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 48000,00 гривень.

Відповідач в загальній кількості 3 рази оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить про обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю позовні вимоги підтримує просить задовольнити. У разі неявки до судового засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, була належно повідомлена про час, місце розгляду справи 15 липня 2025 року о 10 годині, на 05 серпня 2025 року о 09 годині 30 хвилин, 13 жовтня 2025 року о 09 годині 30 хвилин, на 29 жовтня 2025 року о 09 годині 30 хвилин, на 01 грудня 2025 року о 13 годині про що свідчать поштові повідомлення, причину неявки не повідомила яку слід вважати неповажною.

Представником відповідача адвокатом Дешко В.О. було наданий відзив стосовно заявлених позовних вимог з якого слід, що він просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» обґрунтував його тим, що не доведено надання грошових коштів відповідачу в рамках укладення договору, Не обґрунтовано неможливість подання таких доказів які передбачені ст.9 Закону України «Системи та переказ коштів Україні», ст.13 Закону України» Про електронну комерцію» які підтверджують ініціювання переказу позивачем кредитних коштів на рахунок відповідача, а також те, що переказ є завершеним. Не доведено перерахування грошових коштів на зазначену банківську картку та наявність заборгованості відповідача перед позивачем. Він не погоджується з нарахуванням процентів за період 29 вересня 2023 року по 23 травня 2025 року здійснений в супереч умовам договору, оскільки кредитний договір укладено на 300 календарних днів з 29 вересня 2023 року по 24 липня 2024 року, що суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування згідно наступного розрахунку дата видачі кредиту 29 вересня 2023 року нарахована сума процентів за користування кредитом 2286,25 гривень. Далі послався на постанову Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, де зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються частиною 2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак в порядку вказаної правової норми такої позовної вимоги заявлено не було. Сторона позивача як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника діяв з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Він вважає, що розмір процентів є непропорційно високим та призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника пункти 4.10, 4.13 договору є несправедливими і суперечать принципам розумності та добросовісності, оскільки встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором.(а.с.80-92)

Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

На підставі ч.1 ч.7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Судом досліджені матеріали справи, а саме:

Копію договору про відкриття кредитної лінії №1279-7839 продукт «На Все» з якої слід, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідач ОСОБА_1 уклали договір про відкриття кредитної лінії шляхом надання грошових коштів на умовах строковості зворотності, платності для задоволення особистих потреб. Позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплати нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому цим договором. Для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту протягом перших 40 днів з дати отримання кредиту ануїтетними платежами згідно рекомендовано графіку. Відповідно до п.3.1 цей договір укладався сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно п.3.2 Для укладення договору позичальник повинен надати кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб сайті кредитодавця усіх граф відповідної форми. Надаючи інформацію позикодавцю точні та достовірні особисті данні, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб сайту кредитодавця та які необхідно для укладення договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних. Відповідно п.3.3 на веб-сайті позичальником створюється особистий кабінет після своєї авторизації шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем позичальнику в смс- повідомленням або надається шляхом дзвінка не номер телефону, який вказано позичальником. Відповідно до п.3.4 за результатами розгляду наданої позичальником інформації, кредитодавець здійснює перевірку дійсності та достовірності зазначених позичальником особистих даних, у тому числі, але не обмежуючись проводить автентифікацію банківської платіжної картки та/або банківського рахунку позичальника відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем. Позичальник зобов`язаний вказати реквізити банківської платіжної картки та/або банківського рахунку, що належить особисто йому, для можливості належного виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за цим договором. Підписаний електронним підписом НОМЕР_1 (а.с.12-18)

Копію «Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукт «На Все». Мається електронний підпис позичальника НОМЕР_1 (а.с.19-26)

Копію Паспорта споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит з якого слід, що відповідачу було відомо умови кредитування з урахуванням побажань споживача, про інформацію щодо орієнтованої реальної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Мається електронний підпис відповідача НОМЕР_1 .(а.с.26 зворотна сторона аркуша 28)

Копії додатків №3,№4 до договору про відкриття кредитної лінії №1279-7839 від 29 вересня 2023 року продукту «На Все» з якої слід, що відповідачу було відомо про розрахунки процентів за користування кредитними коштами кількість днів у розрахунку у визначений період. Мається електронний підпис відповідача НОМЕР_1 .(а.с.29-31)

Копію листа АТ КБ «Приват Банк» про перерахунок коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay з наданих перерахувань слід, що 29 вересня 2023 року за договором №1279-7839 на картку НОМЕР_2 , ID платіж було перераховано 9600,00 гривень.(а.с.32-34)

З копії довідки директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєва Є.В. слід, що відповідно до кредитного договору №12789-7839 від 29 вересня 2023 року слід, що на картку НОМЕР_2 , ID платіж було здійснення видача коштів 9600 гривень.(а.с.35)

З копії розрахунку заборгованості за договором №1279-7839 від 29 вересня 2023 року станом на 23 травня 2025 року слід, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» становить 9600,00 гривень основний борг, залишок по відсотках 42796,80 гривень, залишок по комісії 1440 гривень, всього 53836,80 гривень.(а.с.36-39)

Досліджено копію «Правил акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягнення заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс».(а.с.40-42)

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України , що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже як було встановлено судом відповідач ОСОБА_1 уклала з стороною позивача електронний договір про відкриття кредитної лінії, під час відкриття залишила свої особливі дані, місце проживання, РНОКПП, номер електронного носія на який потрібно перерахувати кредитні кошти. З відзиву на позовну заяву не заперечує проти їх отримання, однак звинувачує позивача у тому, що той скориставшись її необізнаністю діяв з порушенням звичаїв ділового обороту та порушив при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб її на укладення договору позики на вкрай невигідних для неї умовах, які вона не змогла оцінити належно. Суд не може погодитися з такими висновками відповідача, оскільки вона скористалась можливістю отримати грошові кошти, отримала для цього одноразовий ідентифікатор підписала ним договір, що свідчить про ознайомлення з правилами отримання кредитних коштів. Ознайомилась з паспортом споживача де була оголошена інформація до укладення договору про споживчий кредит підписав його одноразовим ідентифікатором, що свідчить про її обізнаність під час укладення договору. Перед підписанням договору відповідачу нічого не заважало отримати консультацію у досвідченого фахівця та зробити для себе правильний висновок. Не погодження з нарахованими процентами нічим не обґрунтовано з свого боку нею не надано свого розрахунку стосовно процентів які можливо було порівняти з розрахунками сторони позивача.

Вимоги позивача законні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4,12,13,81,141,229,263-265 ЦПК України, ст.205, ст. 207, ст. 512, ст. 514, ч.1 ст.526, ч.1ст.610, ст.639, ст.ст.1052,1054 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Дідиченко Дарини Григорівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ідентифікаційний код юридичної особи місце знаходження: бульвар Лесі України 26, офіс 407 місто Київ, 01133) загальну суму заборгованість за кредитним договором №1279-7839 від 29 вересня 2023 року у розмірі 48000 (сорок вісім тисяч) 00 гривень з яких:

-прострочена заборгованість за кредитом 9600 (дев`ять тисяч шістсот) гривень 00 копійок;

-прострочена заборгованість за нарахованими процентами 38400 (тридцять вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ідентифікаційний код юридичної особи місце знаходження: бульвар Лесі України 26, офіс 407 місто Київ, 01133) понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 05 грудня 2025 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов