КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 359/1946/25

18 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Цалко Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крикунова Олександра Володимировича на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Борця Є.О. у цивільній за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого Кооператива «Заміський клуб» про розірвання договору про сплату пайових внесків, стягнення грошових коштів, трьох процентів річних від простроченої суми та суми інфляції за час прострочення, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Обслуговуючого Кооператива «Заміський клуб» про розірвання договору про сплату пайових внесків, стягнення грошових коштів, трьох процентів річних від простроченої суми та суми інфляції за час прострочення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 24 жовтня 2015 року він уклав з ОК «Заміський клуб» договір про сплату пайових внесків №24/10/2015. За цим договором позивач сплатив пайовий внесок в розмірі 355703 гривень 20 копійок, а відповідач зобов`язався до 31 липня 2016 року здійснити будівництво багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 та передати ОСОБА_1 документи, необхідні для державної реєстрації за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_2 у вказаному будинку. Протягом тривалого часу відповідач не виконує покладені на нього зобов`язання.

З огляду на вище викладене просив суд розірвати договір про сплату пайових внесків №24/10/2015 від 24 жовтня 2015 року, стягнути з ОК «Заміський клуб» грошові кошти в розмірі 355 703 гривень 3 копійок, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 90 589 гривень 72 копійок та суму інфляції за час прострочення в розмірі 496 034 гривень 53 копійок.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2025 року позов ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Заміський клуб» про розірвання договору про сплату пайових внесків, стягнення грошових коштів, трьох процентів річних від простроченої суми та суми інфляції за час прострочення задоволено частково.

Розірвано договір про сплату пайових внесків у обслуговуючому кооперативі №24/10/2015, укладений 24 жовтня 2015 року між обслуговуючим кооперативом «Заміський клуб» та ОСОБА_1 .

Стягнуто з обслуговуючого кооперативу «Заміський клуб» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 355 703 гривень 20 копійок.

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та суми інфляції за час прострочення відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 30 вересня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Крикунов О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимоги про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та суми інфляції за час прострочення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції встановлено, що на підставі Договору позивач сплатив пайові внески в сумі 355 703,30 грн., та відсутність побудованого та введеного в експлуатацію об?єкту будівництва. Отже, вказані грошові кошти внесені позивачем з метою забезпечення його квартирою у власність та він оплачує таке будівництво. Тобто замовлені ОСОБА_2 послуги не були належним чином надані Обслуговуючим кооперативом «Заміський клуб», а саме квартира, за яку позивачем сплачені кошти - відповідач не побудував.

Вказує на те, що враховуючи характер правовідносин сторін за укладеним Договором про сплату пайових внесків № 24/10/2015, апелянт вважає що у відповідача відсутні правові підстави для використання сплачених і не використаних- коштів позивача. Враховуючи, що Обслуговуючий кооперативу «Заміський клуб» не розірвав Договір з позивачем, не виходив з пропозицією щодо внесення змін до договору, утримання відповідачем сплачених коштів ОСОБА_1 є безпідставними.

Вважає, що у зв?язку з істотним порушенням відповідачем умов Договору про сплату пайових внесків № 24/10/2015 та невиконанням своїх зобов?язань за договором та законом, такий договір має бути розірваний, а сплачені позивачем грошові кошти на виконання умов договору підлягають поверненню позивачу у повному обсязі, до такого висновку дійшов суд першої інстанції з яким апелянт погоджується.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача інфляції та 3% річних.

В судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_1 адвокат Крикунов О.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач ОК «Заміський клуб» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся засобами поштового зв`язку. 10 листопада 2025 року до Київського апеляційного суду поштова кореспонденція повернулась без вручення, підстави невручення- «адресат відсутній».

З огляду на вище викладене колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності не з`явившихся сторін.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2015 року ОСОБА_1 уклав з відповідачем договір про сплату пайових внесків №24/10/2015 (а.с.9-12), за якими позивач зобов`язався сплатити пайовий внесок в розмірі 355703 гривень 20 копійок, а ОК «Заміський клуб» зобов`язався до 31 липня 2016 року здійснити будівництво багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 та передати позивачу документи, необхідні для державної реєстрації за ним права власності на квартиру АДРЕСА_2 у вказаному будинку.

ОСОБА_1 сплатив відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 355703 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується копією графіку платежів (а.с.13) та копією довідки про повну оплату пайових внесків від 29 квітня 2016 року (а.с.15).

26 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до ОК «Заміський клуб» з заявою про вихід із членства ОК «Заміський клуб». (а.с. 6)

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 адвокат Крикунов О.В. просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимоги про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та суми інфляції за час прострочення.

З огляду на вимоги апеляційної скарги рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача трьох процентів річних від простроченої суми та суми інфляції за час прострочення суд першої інстанції посилався на те, що кондикційне грошове зобов`язання зі сплати на користь ОСОБА_1 вказаних грошових коштів виникне у відповідача лише з дня набрання цим рішенням суду законної сили. Ця обставина виключає підстави для стягнення з ОК «Заміський клуб» штрафних санкцій за попередній період часу: а саме, трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 90 589 гривень 72 копійок та суми інфляції за час прострочення в розмірі 496 034 гривень 53 копійок.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про кооперацію», пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу. У разі якщо об`єктом паю є об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, право на виконання будівельних робіт щодо якого набуто після набрання чинності Законом України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому", правочини (операції) щодо таких об`єктів здійснюються з дотриманням вимог зазначеного закону. У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу. Право власності членів кооперативу - фізичних осіб на свою загальну частку успадковується.

Таким чином, оскільки позивач заявив про вихід з кооперативу 26 січня 2025 року, нараховані інфляційні втрати в розмірі 496 034,53 грн., 3% річних в розмірі 90 589,72 грн. стягненню не підлягають, оскільки з моменту звернення представника позивача до відповідача із заявою про вихід з кооперативу не минуло 2 років.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2025 року ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крикунова О.В.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крикунова Олександра Володимировича залишити без задоволення.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена

в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2025 року

Головуючий: Судді: