КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/1576/2025Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2025 року місто Київ
Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Оніщук М.І.,
судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Купченко Вадимом Володимировичем, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут і начальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та заборгованості по компенсації за невикористану відпустку,
У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості", згідно з яким просила стягнути з Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості», заборгованість по виплаті компенсації за невикористану відпустку в розмірі 63 799 грн. 22 коп.; середній заробіток за період прострочення виплати належних звільненому працівникові сум виходячи з розрахунку в 1318 грн. 60 коп. за один робочий день, починаючи з 31 січня 2024 року по день постановлення судового рішення, але за період не більше шести місяців, а також покласти на Державне підприємство «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» усі витрати на правничу допомогу в повному обсязі, які позивачка має сплатити у зв`язку з розглядом вказаної справи.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 27.11.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Купченком В.В., задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2024 скасовано. Ухвалено нове судове рішення. Позов задоволено частково. Стягнуто з ДП "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті компенсації за невикористану відпустку у розмірі 33410 грн. 52 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 156742 грн.81 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. 00 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ДП "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" на користь держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1901 грн. 53 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2852 грн. 30 коп.

01.12.2025 представник позивачки звернувся до Київського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ДП "Український науково-дослідний навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" суму витрат на правничу допомогу, які понесла ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції у загальному розмірі 15000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, розгляд заяви здійснюється без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивачки про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивачки в апеляційній скарзі зазначив, що очікується понесення витрат на професійну правничу допомогу в наступних розмірах: підготовка та подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції - 6000 грн. 00 коп.; представництво інтересів позивачки в суді - 3000 грн.00 коп. за одне судове засідання.

Одночасно в апеляційній скарзі було зазначено, що додаткові докази на підтвердження обгрунтованості розміру витрат на правничу допомогу за участь в суді апеляційної інстанції будуть надані до суду в порядку та строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Також, до апеляційної скарги додано копії договору на правничу допомогу та копії додаткових угод до договору.

01.12.2025, тобто на 5-ий день після ухвалення постанови суду апеляційної інстанції, представником позивачки було подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на її користь судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. 00 коп.

При цьому, на підтвердження понесення вищенаведених витрат представником позивачки додано до заяви Акт виконаних робіт по наданню правничої допомоги під час розгляду в Київському апеляційному суді цивільної справи № 761/15988/2 від 28.11.2025 та квитанції про оплату виконаних робіт на загальну суму 15000 грн. 00 коп.

У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За приписами ч.3ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 28.12.2020 року по справі № 640/18402/19, розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого часу адвокатом часу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, як зазначала Велика Палата Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у порядку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи та значення справи для сторони, тривалість судового розгляду, а також співмірність витрат зі складністю справи та виконаною роботою, колегія суддів дійшла висновку, що позивачка має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. 00 коп.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270, 381-383 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Купченко Вадимом Володимировичем, - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості", , місцезнаходження: м. Київ, вул. Свяошинська, 2.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова