Справа № 405/1577/25
Провадження №2-н/405/259/25
У Х В А Л А

21 квітня 2025 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Екостайл» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з поводження з побутовими відходами індивідуальним споживачам, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник ТОВ «Екостайл» в порядку наказного провадження звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з поводження з побутовими відходами індивідуальним споживачам за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за період з 01.01.2021 року по 31.01.2025 року в розмірі 5 662 грн. 75 коп., нарахованих заявником на суму заборгованості 3 % річних в розмірі 415 грн. 17 коп., інфляційних втрат в розмірі 1 712 грн. 15 коп. та пені в розмірі 505 грн. 62 коп., а всього 8 295 грн. 69 коп., за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, просив стягнути з боржника на свою користь судовий збір в розмірі 242 грн. 24 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн. 00 коп.

Розглянувши в порядку наказного провадження заяву ТОВ «Екостайл» про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, та, крім того, приписами ст.163 ЦПК України встановлений перелік вимог, яким має відповідати заява про видачу судового наказу.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4 ч. 3ст. 163 ЦПК України).

Поряд з цим, з наданих заявником до заяви про видачу судового наказу документів, і, зокрема розрахунку заборгованості вбачається, що на початок 01.01.2021 року розмір заборгованості споживача ОСОБА_1 за надані послуги з поводження з побутовими відходами індивідуальним споживачам вже становив 1 583,65 грн., до якого заявник з січня місяця, 2021 року продовжив нараховувати заборгованість, разом з тим, заявник ТОВ «Екостайл» в заяві про видачу судового наказу просить стягнути заборгованість за період з 01.01.2021 року по 31.01.2025 року включно в розмірі 5 662,75 грн., на підставі чого, заявлена сума заборгованості та період її виникнення, яку заявник просить стягнути з боржника в заяві про видачу судового наказу не відповідає періоду нарахування та сумі заборгованості у розрахунку, доданого до заяви, за яким період нарахування заборгованості становить з 01.01.2021 року по 31.01.2025 року, та станом на 01.01.2021 року, на початок місяця вже існувала заборгованість в розмірі 1 583,65 грн., яка виникла до 01.01.2021 року, та яка також включена в розрахунок заборгованості, і при цьому, зазначені обставини заявником в заяві про видачу судового наказу жодним чином не обґрунтовані, що, в свою чергу, свідчить про те, що вимоги заявника не ґрунтуються на обставинах, зазначених в заяві про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відмову ТОВ «ЕКОСТАЙЛ» у видачі судового наказу, оскільки заява не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі, якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

У наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних матеріально-правових вимог, перелічених у ст. 161 ЦПК України.

Згідно з положеннями статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовано відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Враховуючи зазначене, пеня не є заборгованістю за договором, а є штрафною санкцією. Вимоги про сплату пені у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань, хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Отже, вимоги в частині стягнення пені не підлягають розгляду в порядку наказного провадження. Такі вимоги стягувача як стягнення пені із боржників підлягають розгляду судом в порядку позовного провадження.

Також, заявником заявлено відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних матеріально-правових вимог, перелічених у ст. 161 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч. 2 ст. 42 ЦПК України).

Натомість, згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України учасниками у справах позовного провадження є сторони та треті особи.

При цьому, відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, принцип цивільного судочинства полягає у відшкодуванні судових витрат саме сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

З огляду на те, що згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо, а також враховуючи, що згідно зі ст. 167 цього Кодексу розгляд заяв про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника та боржника, останній фактично позбавлений можливості подати заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу або клопотати про їх зменшення.

Отже, очевидним є те, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не є безспірною, що узгоджується з положеннями ст. 137 ЦПК України, яка покладає такі витрати на сторони, тобто учасників змагального процесу (ч. 1 ст. 42 ЦПК України).

Враховуючи вище викладене, при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд має забезпечити реалізацію сторонами дотримання принципу змагальності сторін, застосування якого не передбачено розділом ІІ «Наказне провадження».

На відміну від судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, розмір якого чітко визначений Законом України «Про судовий збір», склад та розмір витрат на правничу допомогу входять до предмета доказування у справі, в якій сторони, користуючись принципами змагальності та диспозитивності судового процесу, обґрунтовують свої вимоги та заперечення не лише стосовно вимог по суті спору, а й щодо витрат на правничу допомогу.

З огляду на викладене, відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження, з урахуванням процесуальних особливостей розгляду цих справ, такі судові витрати не відшкодовуються.

На підставі чого, заява про видачу судового наказу в частині стягнення пені, витрат на професійну правничу допомогу, не може бути прийнята судом до розгляду в рамках наказного провадження, оскільки встановлений порядок розгляду справ наказного провадження не передбачає стягнення пені та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а тому ці вимоги, не відповідають вимогам ст. 161 ЦПК України, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 160, ст.163, п.1 ч.1 ст. 165, ч. 1 ст. 166, ст. 258, ст. 260, ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Екостайл» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з поводження з побутовими відходами індивідуальним споживачам за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за період з 01.01.2021 року по 31.01.2025 року в розмірі 5 662 грн. 75 коп., нарахованих заявником на суму заборгованості 3 % річних в розмірі 415 грн. 17 коп., інфляційних втрат в розмірі 1 712 грн. 15 коп. та пені в розмірі 505 грн. 62 коп., а всього 8 295 грн. 69 коп., на підставі п.1, п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику товариству з обмеженою відповідальністю «Екостайл», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя

Ленінського районного

суду м.Кіровограда Лілія Андріївна Іванова