Справа № 278/431/24
У Х В А Л А

26 листопада 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д.В. розглянуши клопотання представника відповідача Сачка Андрія Вікторовича про зупинення провадження по справі у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова фірма «Мар`ян», в інтересах якого діє Кирилюк Віталій Леонідович, та ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Демецька Світлана Леонідівна, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та застосування наслідків недійсності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду перебуває вище вказана цивільна справа.

У процесі розгляду справи представник відповідач адвокат Сачок А.В. подав до суду клопотання з проханням зупинити провадження даній у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 906/1191/24, рішенням суду ФОП ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні позовних вимог, проте подано апеляційну скаргу на дане рішення та відкрито апеляційне провадження.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 клопотання про зупинення провадження у справі підтримав та просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 заперечував з приводу задоволення зазначеного клопотання.

Представник ТОВ «ВТФ «Мар`ян» - адвокат Кирилюк В. Л. та представник третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 адвокат Ляшенко Р. покладалися на розсуд суду.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши окремі матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно із абзацом третім пункту 33 Постанови № 2 від 12 червня 2009 року Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Представник відповідача Сачок А.В. вказує, що рішенням Господарського суду м. Києва від 18.06.2025 у справі №906/1191/24 у задоволенні позовні позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі. Посилається на те, що дане рішення містить встановлені обставини, які не підлягають доказуванню по даній справі.

За наведених обставин, представник відповідача вважає, що існує об`єктивна неможливість продовження розгляду даної цивільної справи.

У постанові Верховного Суду України 07.10.2015 р. у справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

Верховний Суд у України в постанові від 01.02.2017 р в №6-1957цс16 висловив позицію, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно до частини першої, другої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно пункту 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Сторони у справі повинні сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; добросовісно користуватися процесуальними правами (зловживання процесуальними правами не допускається), а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Разом з тим, відповідачем не доведено обставин, які вказують на об`єктивну неможливість розгляду справи в даному випадку, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній цивільній справі задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 251, 258- 261, 274 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про зупинення провадження по справі у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова фірма «Мар`ян», в інтересах якого діє Кирилюк Віталій Леонідович, та ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Демецька Світлана Леонідівна, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та застосування наслідків недійсності правочину.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Повну ухвалу складено 24.12.2025.

Суддя О. М. Дубовік