Справа № 950/3376/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В.

розглянув у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленнясторін судову справу за позовом ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

В С Т А Н О В И В:

3 листопада 2025 року ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» звернулося до Лебединського суду Сумськоїобласті з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 12.12.2024-100001271 від 12.12.2024 у загальному розмірі 24800 грн., та судові витрати, що складаються із судового збору, у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12.12.2024 відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн строком на 140 днів, дата повернення кредиту - 30.04.2025. В свою чергу відповідач зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у загальному розмірі 24800 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі - 8000,00 грн, по процентам - 11200 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 1600 грн., неустойки - 4000 грн. Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 11.11.2025 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 11.11.2025 за місцем його реєстрації. Поштове відправлення повернуте до суду з відміткою «не проживає».

Зважаючи на зазначене, поштова кореспонденція направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою та є достатнім сповіщенням відповідача.

У порядку частини другої статті 191 ЦПК суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає задоволенню.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Так, 12.12.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №12.12.2024-100001271, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором Е462.

Відповідачу надано кредит в сумі 8000 грн. строком на 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 30.04.2025 р.; процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом; комісія пов`язана з наданням Кредиту - 20% від суми кредиту дорівнює 1600 грн.; денна процентна ставка - 0,87%.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТЕЖІ РІШЕННЯ» надало ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» послугу з переказу коштів в системі iPay.ua на картку/рахунок відповідача НОМЕР_1 за кредитним договором №12.12.2024-100001271 на суму 8000.00 грн.

Тобто, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої обов`язки за вказаним договором належним чином не виконав, не сплачував щомісячні платежі за кредитом та проценти за користування кредитом.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 03.11.2025 має заборгованість в розмірі 24800 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн, по процентам 11200 грн., комісії з наданням кредиту - 1600 грн., та по неустойці в розмірі 4000 грн.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості перед позивачем за отриманий кредит, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість по кредиту в сумі 24800 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн, по процентам 11200 грн., комісії з наданням кредиту - 1600 грн., та по неустойці в розмірі 4000 грн.

Надаючи оцінку доводам відповідача про необхідність застосування положень п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до яких позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення зобов`язань, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, було внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування». Зокрема, Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» були викладені в новій редакції.

Пункт 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, що діяла до 24.12.2023) передбачав звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період дії воєнного стану. Проте, з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», цей пункт було змінено.

Нова редакція пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (діюча з 24.12.2023) встановлює, що споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язань лише за договорами про споживчий кредит, укладеними до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Датою набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» є 24 грудня 2023 року.

Відповідно, 30-й день включно з дня набрання чинності цим Законом припадає на 23 січня 2024 року (24.12.2023 + 30 днів).

У даній справі, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_2 укладено 12 грудня 2024 року.

Отже, оскільки кредитний договір укладено після 23 січня 2024 року, тобто, пізніше 30-го дня з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» до відповідача, ОСОБА_2 , не застосовуються положення пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договорами про споживчий кредит.

При цьому, положення пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України мають загальний характер та стосуються всіх категорій грошових зобов`язань, незалежно від їх природи. Водночас, у даній справі йдеться саме про правовідносини, що виникли з договору про споживчий кредит, тобто, такі правовідносини підпадають під спеціальне правове регулювання, яке міститься у Законі України «Про споживче кредитування».

Відтак, застосування загальної норми пункту 18 Прикінцевих положень ЦК України до договору, який укладено після цієї дати (як у даному випадку, 12.12.2024), суперечить нормам спеціального законодавства.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 12.12.2024-100001271 від 12.12.2024 у розмірі 24800 грн, а також судові витрати в сумі 2422 грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» місце знаходження юридичної особи: ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 133-А, місто Київ, 11032, Україна, , МФО 305299, р/р НОМЕР_2 .

відповідач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , встановлене місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман БАКЛАНОВ