Номер провадження: 22-ц/813/7552/25
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2025 року у складі судді Домусчі Л.В.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2025 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно автомобіль Volvo XC60 2.0 D4 AWD R-Design T6 320 к.с., державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 до розгляду справи по суті, в іншій частині відмовлено.

Короткий зміст заяви про скасування заходів забезпечення позову

У вересні 2025 року, ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14 липня 2025 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що в заяві про забезпечення позову позивачем наведені припущення, які нічим не підтверджуються, а в діях відповідачки вбачається систематичність та відсутність підстав для відчуження спірного транспортного засобу. Крім того в результаті наявності арешту відповідачка позбавлена можливості перетинати Державний кордон України на спірному транспорті з метою вивозу дитини через систематичні обстріли. У зв`язку з цим, на підставі ст. 158 ЦПК України, заявниця просить суд скасувати заходи забезпечення позову по зазначеній справі.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування її висновків

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2025 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що накладання арешту на автомобіль не перешкоджає відповідачці користуватися вказаним автомобілем, у тому числі й виїжджати за кордон України, а тому підстав для скасування заходів забезпечення позову немає.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що внаслідок постановлення оскаржуваної ухвали, ОСОБА_2 позбавлена можливості при наявності заборони на відчуження, перетинати Державний кордон України на спірному транспортному засобі, що в свою чергу, з врахуванням систематичних обстрілів з боку агресора (російської федерації) ставить під загрозу життя та здоров?я малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки до накладення заборони на відчуження транспортного засобу, вона перетинала державний кордон України, задля безпеки малолітньої доньки.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі надав помилкову оцінку викладеним приписам у Постанові КМУ N? 1388 від 07 вересня 1998 року, пославшись на пункт 40, який відноситься до розділу «Зняття з обліку транспортних засобів», не надавши належної правової оцінки п. 53, який міститься у розділі «Порядок допуску транспортних засобів до поїздки за кордон».

Зазначає, що вона мала можливість відчужити спірний транспортний засіб на протязі понад три місяці, але будучи фаховим юристом (правником), розуміючи наслідки, що спірний транспортний засіб може в майбутньому стати об?єктом спору, не вчиняла ніяких протиправних дій щодо перереєстрації або відчуження спірного транспортного засобу. Крім того, під час розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення у суді першої інстанції, стороною позивача не наведено жодної підстави для залишення заходу забезпечення накладеного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року, вказано тільки припущення, що в майбутньому є сумніви щодо відчуження спірного транспортного засобу.

Також в обґрунтування доводів скарги, скаржниця зазначає, що в ухвалі про накладення арешту на майно від 14 липня 2025 року, суд не врахував, що обраний позивачем вид забезпечення позову - " накладення арешту на транспортний засіб автомобіль Volvo XC 60 2.0 D4 AWD R-Design T6 320к.c., державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , який належить їй, до розгляду справи по суті" неспівмірний із предметом позову " де сторона позивача просить визнати право власності на частку спірного транспортного засобу, шляхом стягнення вартості частки спірного транспортного засобу". Накладення арешту на увесь транспортний засіб - це порушення права відповідача ОСОБА_2 , що полягає у незаконному праві позбавлення останньої, права користуватись, володіти та розпоряджатись своїм майном без належних на те підстав. Тим більше стороною позивача не ставиться питання про визнання права власності на увесь транспортний засіб.

Позиція позивача в суді апеляційної інстанції

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2025 року залишити без змін, оскільки позивач вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Volvo XC 60, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , який придбаний під час шлюбу та є об`єктом спільної сумісної власності є законним та обґрунтованим. Беручи до уваги предмет спору та підстави, з яких він заявлений, а також наявність об`єктивного спору між сторонами та з метою усунення загрози неможливості або утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову, саме накладення арешту на вказаний автомобіль є способом захисту від непередбачуваних дій відповідача. При цьому, накладення арешту не позбавляє права користування автомобілем, лише забороняє його відчуження. Наявність арешту на транспортний засіб жодним чином не обмежує матір у її праві супроводжувати дитину за кордон. Посилання на Постанову КМУ №1388 є безпідставним.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме предметом позовних вимог позивача є визнання автомобіля Volvo ХС60 2.0 D4 AWD R-Design T6 320 к.с., державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , що зареєстрований за відповідачкою, спільним майном подружжя, стягнення з відповідачки коштів за частину автомобіля, припинення спільної власності.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2025 заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кудрінської Ю.Є. про забезпечення позову задоволено частково: забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно автомобіль Volvo ХС60 2.0 D4 AWD R-Design T6 320 к.с., державний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) до розгляду справи по суті.

Ухвалою цього ж суду від 09.09.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам законодавства, з огляду на наступне.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суд вправі скасувати вид забезпечення позову в будь якій справі, яка перебуває у його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів, при цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач , як правило, не заперечує.

Скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування.

За змістом вищезазначених норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі.

Таким чином процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами ЦПК України, є різними за своїм змістом, і за обставинами, які підлягають встановленню.

Мотиви не прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі

З матеріалів справи вбачається, що доводи клопотання про скасування заходів забезпечення позову зводяться до того, що ОСОБА_2 позбавлена можливості перетинати Державний кордон України на спірному транспортному засобі, що в свою чергу, з врахуванням систематичних обстрілів ставить під загрозу життя та здоров?я малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки до накладення заборони на відчуження транспортного засобу, вона перетинала державний кордон України, задля безпеки малолітньої доньки.

Разом із тим, ОСОБА_2 звернулася із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст.158 ЦПК України, якою врегульований механізм скасування заходів, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів, проте таких обставин апелянтом не наведено.

Викладені ОСОБА_2 доводи в апеляційній скарзі стосуються правомірності застосування судом заходів забезпечення позову, оцінка яким може бути надана лише в межах оскарження ухвали суду про забезпечення позову, що не є предметом перегляду у цій справі.

Зважаючи на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, тому в оскарженій частині вона підлягає залишенню без змін.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищевказаного доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Порядок та строк касаційного оскарження

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 353, пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову, після її перегляду в апеляційному порядку може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2025 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст судового рішення складений 30.12.2025

Головуючий

Судді: