КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Цалко Д.М.,

за участю:

представника стягувача Сторожук С.С.,

представника Деснянського

ВДВС у м. Києві Центрального

міжрегіонального управління

Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатовського І.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06 серпня 2025 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, боржник: Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання - ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 30.09.2024 у справі № 754/11650/24, що набрала законної сили 30.12.2024;

- скасувати повідомлення від 10.07.2025 про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу - ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 30.09.2024 у справі № 754/11650/24;

- зобов`язати уповноважену особу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого документу - ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 30.09.2024 у справі № 754/11650/24, якою зобов`язано начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути порушення шляхом скасування арешту майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , накладеного Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої Відділом державної виконавчої служби у Ватутінському районі № 6-114/8 від 03.08.2001 (реєстраційний номер обтяження 1356835).

Скаргу обгрунтовано тим, що 30 вересня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 у порядку судового контролю за виконанням цивільних рішень на бездіяльність державного виконавця, постановив ухвалу у справі № 754/11650/24, якою зобов`язав начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) усунути порушення шляхом скасування арешту майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , накладеного Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої Відділом державної виконавчої служби у Ватутінському районі № 6-114/8 від 03.08.2001 (реєстраційний номер обтяження 1356835).

Ухвала набрала законної сили 30.12.2024.

26.06.2025 вказана ухвала із заявою про примусове виконання рішення та іншими документами була направлена стягувачем засобами поштового зв`язку до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та 27.06.2025 одержано уповноваженою особою Відділу.

16.07.2025 на адресу скаржника надійшло повідомлення від 10.07.2025 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць І.М. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, згідно з п. 6 ч. 4 Закону України "Про виконавче провадження": АСВП: 78568191.

Разом з тим, позивачка вказувала, що вказана ухвала, яка є виконавчим документом, відповідає вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", а отже у державного виконавця були відсутні підстави для її повернення без прийняття до виконання.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.08.2025 у задоволенні скарги відмовлено. Постановлено окрему ухвалу щодо порушення законодавства начальником Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), який зобов`язаний виконати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 30.09.2024 у справі № 754/11650/24 та скасувати арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , накладеного Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої Відділом державної виконавчої служби у Ватутінському районі № 6-114/8 від 03.08.2001 (реєстраційний номер обтяження 1356835). Зобов`язано начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) виконати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 30.09.2024 у справі № 754/11650/24 і повідомити суд та заявника в десятиденний строк у порядку статті 453 ЦПК України (а.с. 67-71).

В апеляційній скарзі представник державної виконавчої служби, з урахуванням додаткових письмових пояснень, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині постановлення окремої ухвали.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що Деснянським відділом державної виконавчої служи у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) будь-яких порушень не було здійснено та підстави для винесення окремої ухвали були відсутні (а.с. 81-84).

Представник виконавчої служби у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник стягувача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції оскаржена лише державною виконавчою службою та лише в частині постановлення судом окремої ухвали щодо порушення законодавства начальником Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ). В іншій частині ухвала суду учасниками справи не оскаржена, а отже судом апеляційної інстанції не переглядається.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 у порядку судового контролю за виконанням цивільних рішень на бездіяльність державного виконавця, постановив ухвалу у справі № 754/11650/24, якою зобов`язав начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) усунути порушення шляхом скасування арешту майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , накладеного Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої Відділом державної виконавчої служби у Ватутінському районі № 6-114/8 від 03.08.2001 (реєстраційний номер обтяження 1356835).

Ухвала набрала законної сили 30.12.2024.

26.06.2025 вказана ухвала із заявою про примусове виконання рішення та іншими документами була направлена стягувачем засобами поштового зв`язку до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та 27.06.2025 одержано уповноваженою особою Відділу.

16.07.2025 на адресу скаржника надійшло повідомлення від 10.07.2025 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць І.М. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, згідно з п. 6 ч. 4 Закону України "Про виконавче провадження": АСВП: 78568191.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що ухвала від 30.09.2024 не є виконавчим документом, що унеможливлює зобов`язання уповноважену особу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняти до виконання і відкрити виконавче провадження щодо примусового ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 30.09.2024 у справі № 754/11650/24.

При цьому, ухвалою про відмову скаржнику у задоволенні його скарги судом першої інстанції також вирішено питання про постановлення окремої ухвали щодо порушення законодавства начальником Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), який зобов`язаний виконати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 30.09.2024 у справі № 754/11650/24 та скасувати арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , накладеного Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої Відділом державної виконавчої служби у Ватутінському районі № 6-114/8 від 03.08.2001 (реєстраційний номер обтяження 1356835).

Так, ч.ч. 1-3 ст. 262 ЦПК України передбачено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов'язків, неналежного виконання професійних обов'язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Частиною 5 статті 262 ЦПК України визначено, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Отже, виходячи із змісту даних норм, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення.

При цьому, за змістом ч. 4 ст. 259 ЦПК України окрема ухвала оформлюється окремим документом та має бути постановлена в нарадчій кімнаті. Також, окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується (ч. 9, ст. 262 ЦПК України).

Разом з тим, у порушення вищенаведених норм процесуального законодавства, суд першої інстанції постановив окрему ухвалу не окремим процесуальним документом, а виклав її зміст в ухвалі, якою розглянув скаргу по суті.

Крім того, суд належним чином не мотивував порушення закону начальником Деснянського ДВС, враховуючи те, що з наявних у справі відомостей вбачається відсутність виконавчого провадження, у межах якого необхідно було вчинити певні дії а також особливості виконання судового рішення, де фактично боржником є орган державної виконавчої служби. Відтак, на переконання колегії суддів, місцевий суд дійшов передчасного та необгрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для постановлення окремої ухвали.

У свою чергу, пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Таким чином, постановлена судом ухвала в частині постановлення окремої ухвали підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06 серпня 2025 року - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06 серпня 2025 року в частині постановлення окремої ухвали щодо порушення законодавства начальником Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії - скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 19 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В Кафідова