Справа № 758/8103/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Блащука А.М.,

при секретарі судового засідання Пащелопі Д.Р.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_6.,

представника відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

У С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою в якій просить суд: зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі судового наказу Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року у справі № 759/9726/24 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначити розмір аліментів в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення кожною з дітей повноліття та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 19 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що 19 листопада 2011 року складено відповідний актовий запис № 1011.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син - ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_4 , які наразі проживають разом з відповідачем в Іспанії.

Зазначає, що у позивача з відповідачем сімейне життя не склалося. Наразі сторони припинили ведення спільного господарства, оскільки відповідач тривалий період часу перебуває в Іспанії, куди виїхала з дітьми після початку широкомасштабного вторгнення військ РФ до України.

Водночас, судовим наказом Святошинською районною суду м. Києва від 15 травня 2024 року у справі № 759/9726/24 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РПОКПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , ( АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожитковою мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.05.2024 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Наразі судовий наказ перебуває на виконанні Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіональною управління Міністерства юстиції (м. Київ) (виконавче провадження № АСВП: НОМЕР_5, відкрите 16.04.2025 року).

Оскільки оскарження судового наказу, виданого у порядку п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, в апеляційному порядку не передбачено, як і не передбачено можливості його скасування судом, який його ухвалив, позивач вважає за необхідне звернутися до суду з цим позовом про зменшення розміру аліментів, оскільки для цього наявні відповідні підстави.

Зазначає, що задовольняючи вимоги ОСОБА_2 , викладені нею у заяві про видачу судового наказу, Святошинський районний суд м. Києва не звернув увагу на принцип рівності кожного з батьків по забезпеченню дітям необхідного матеріального утримання, переклавши цей обов`язок повністю на ОСОБА_1 .

Вказує, що при визначенні розміру аліментів суду необхідно врахувати, що такі стягуються не для зрівняння матеріального становища платника та одержувача аліментів, а для того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

Крім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Вказує, що відповідач із спільними дітьми наразі перебувають за кордоном, попередньо в Іспанії. З моменту виїзду відповідача та дітей за кордон ОСОБА_1 не припиняв надавати матеріальну допомогу відповідачу та дітям.

Зазначає, що документально підтверджено, що лише на карткові рахунки, починаючи з 2022 року по 2025 рік, ОСОБА_1 перерахував відповідачу та дітям майже 143 000 грн та 833 євро, проте сім`ї надавалася й інша допомога.

Посилається на те, що відповідач працевлаштована в Іспанії та отримує від місцевого уряду допомогу, з огляду на що можна зробити висновок про покращення фінансового (матеріального) становища відповідача.

Зазначає, що ОСОБА_1 наразі проходить військову службу, з огляду на що значна частина коштів іде на забезпечення військового підрозділу, в якому ОСОБА_1 проходить військову службу, необхідними речами, приладдям тощо. Так, за період з листопада 2024 року по квітень 2025 року дохід ОСОБА_1 склав 543037,00 грн (у середньому по 90 000 грн щомісячно), значна частина з яких пішла на забезпечення підрозділу.

Вказує, що значна сума коштів ОСОБА_1 іде на його лікування, крім того вагома частина доходу ОСОБА_1 іде на забезпечення поточних потреб, що підтверджується квитанціями, зокрема, на купівлю: продуктів харчування, ліків, засобів особистої гігієни, заправку автомобілів, сплату комунальних послуг тощо. Вказані поточні витрати займають левову частку доходу ОСОБА_1 .

Враховуючи дохід ОСОБА_1 , який в середньому, як свідчить довідка про доходи, які отримує - 90000 грн, позивач вважає, що аліменти у розмірі 1/3 від доходу ОСОБА_1 є завищеними.

Так, в рахунок сплати аліментів на двох дітей з доходу ОСОБА_1 відраховується понад 30000 грн щомісячно.

Позивач звертає увагу суду, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною, здоровою, тому в змозі на рівні з батьком забезпечувати дітей, проте утримання дітей лягло виключно на батька. Зазначає, що аліменти у розмірі 30000 грн. які сплачуються батьком ОСОБА_1 , повністю задовольняють потреби дітей, що вкотре підтверджує, що по суті, батько одноособово забезпечує дітей.

Вказане, на думку позивача, є підставою для зменшення розміру аліментів.

Позивач вважає, що розмір аліментів, встановлений у частці 1/3 від сукупного щомісячного доходу ОСОБА_1 є економічно необґрунтованим та таким, що не відповідає принципу справедливого розподілу обов`язків між батьками щодо утримання дітей.

При цьому, зазначає, що такі витрати (30000 грн щомісячно) значно перевищують середній рівень витрат на утримання двох неповнолітніх дітей в Україні.

Наголошує на тому, що відповідач ОСОБА_2 , є особою працездатною, перебуває у доброму стані здоров`я, не має документально підтверджених обставин, які б унеможливлювали її участь у фінансовому забезпеченні дітей. Втім, фактично весь тягар матеріального забезпечення дітей покладено виключно на батька - ОСОБА_1 що є несправедливим і таким, що порушує принцип рівності батьків у виконанні батьківських обовязків.

Враховуючи викладене, позивач дійшов висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього, з 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на аліменти у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) Позивача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набрання даним рішенням законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Вважає, що 1/5 частини заробітку (доходу) позивача яка становить у середньому 18000 грн, тобто по 9000 грн на кожну дитину, що є більш ніж достатнім для належного утримання дітей. Визначений розмір аліментів буде відповідати потребам дітей, критеріям виваженості, розумності та справедливості.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13.06.2025 цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

25.08.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову на підставі недоведеності позивачем погіршення його фінансового становища, ані зміни обставин, які б відповідно до положень ст. 192 Сімейного кодексу України могли слугувати правовою підставою для зменшення розміру аліментів.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07.10.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача та позивач вимоги, викладені в позовній заяві підтримали та просили суд задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив суд в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

19 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що 19 листопада 2011 року складено відповідний актовий запис № 1011.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_4 , які наразі проживають разом з відповідачем в Іспанії.

Судовим наказом Святошинською районною суду м. Києва від 15 травня 2024 року у справі № 759/9726/24 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РПОКПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , ( АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожитковою мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.05.2024 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Наразі судовий наказ перебуває на виконанні Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіональною управління Міністерства юстиції (м. Київ) (виконавче провадження № АСВП: НОМЕР_5, відкрите 16.04.2025 року).

Позивач, у зв`язку зі зміною свого матеріального стану, звернувся до суду із позовною заявою про зміну розміру аліментів, що стягуються з останнього.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

В позовній заяві позивач зазначає, що визначений судом розмір аліментів позивач не має можливості сплачувати, оскільки Святошинський районний суд м. Києва не звернув увагу на принцип рівності кожного з батьків по забезпеченню дітям необхідного матеріального утримання, переклавши цей обов`язок повністю на ОСОБА_1 .

Також вказує на те, що відповідач із їх спільними дітьми наразі перебувають за кордоном попередньо в Іспанії. З моменту виїзду відповідача та дітей за кордон ОСОБА_1 не припиняв надавати матеріальну допомогу відповідачу та дітям.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач працевлаштована в Іспанії та отримує від місцевого уряду допомогу, з огляду на що робить висновок про покращення фінансового (матеріального) становища відповідача в той самий час, як позивач наразі проходить військову службу, з огляду на що значна частина коштів іде на забезпечення військового підрозділу, в якому ОСОБА_1 проходить військову службу, необхідними речами, приладдям та що значна сума коштів ОСОБА_1 іде на його лікування. Враховуючи дохід ОСОБА_1 , який в середньому, як свідчить довідка про доходи, становить 90000 грн, позивач та його представник вважають, що аліменти у розмірі 1/3 від доходу ОСОБА_1 є завищеними.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною, здоровою, тому в змозі на рівні з батьком забезпечувати дітей. Вважає, що утримання дітей лягло виключно на батька та що аліменти у розмірі 30000 грн., які сплачуються батьком ОСОБА_1 , повністю задовольняють потреби дітей, що підтверджує, те що по суті, батько одноособово забезпечує дітей. Вважає, що розмір аліментів, встановлений у частці 1/3 від сукупного щомісячного доходу ОСОБА_1 є економічно необґрунтованим та таким, що не відповідає принципу справедливого розподілу обов`язків між батьками щодо утримання дітей тому позивач дійшов висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього, з 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на аліменти у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набрання даним рішенням законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття. Вказане, на думку позивача, є підставою для зменшення розміру аліментів.

При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, як це передбачено статтею 192 СК України, суд з`ясовує чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зміни його або відповідача матеріального стану в сторону погіршення/покращення або інших належних та допустимих доказів, що є підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів, а наведені позивачем у позовній заяві обставини не є підставою для зменшення їх розміру.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів та не підтвердив обставин, що є підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів.

Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, закон покладає обов`язок доказування на сторони у справі.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 354, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_3 ;

- відповідачка - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_2 .

Суддя А.М. Блащук