Справа № 309/1886/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 грудня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 08 вересня 2025 року, ухвалене головуючим суддею Орос Я.В., в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

встановив:

У травні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 25 березня 2025 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Вишківської селищної ради про що складено відповідний актовий запис №04 від 25.03.2025р. Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджувала, що вони проживають окремо один від одного, шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує формально, відповідач проживає окремо від сім`ї. Син проживає разом з матір`ю, знаходиться на повному її утриманні. Позивачка вважає, що відповідач також повинен приймати участь у фінансовому утриманні дитини. Позивачка зараз перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, та не має самостійного доходу. Таким чином коштів ОСОБА_2 не вистачає для повноцінного забезпечення дитини усім необхідним, а відповідач стабільно, кожного місяця, відмовляється надавати кошти на утримання дитини.

З врахуванням вищенаведеного ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 4 000 грн щомісячно, до досягнення ним повноліття, а також стягнути з відповідача 3000 грн на її утримання, до досягнення ОСОБА_3 трьохрічного віку.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 08 вересня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП відсутній зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 4000 грн щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з 28 червня 2025 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП відсутній, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 аліменти на утримання дружини у розмірі 2 000 грн до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1 211,20 грн судового збору.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду в частині визначення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_4 зменшити до 3 000 грн, а в частині стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення найменшим сином трьохрічного віку - відмовити.

Вказує, що до позовної заяви ОСОБА_2 не додала належних доказів на обґрунтування своїх позовних вимог. При цьому суд першої інстанції не врахував подані ним заперечення на позовну заяву.

Вказує, що крім сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з позивачкою також є спільний син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На підставі рішення Хустського районного суду від 27 жовтня 2022 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 3000 грн щомісячно, до досягнення сином повноліття. Вважає доводи позивачки про небажання утримувати сина безпідставними, так як ним добровільно надавалися кошти на утримання сина, про що остання не повідомила суд.

Зазначає, що він не має постійного та стабільного доходу, офіційно не працює, його заробіток має періодичний характер. За таких обставин, присуджені до стягнення аліменти на утримання дітей та дружини в розмірі 9 000 грн є надмірними, а рішення суду є невмотивоване.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 21.10.2025 відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів, з дня вручення копії цієї ухвали, для надання відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 відзиву на апеляційну скаргу не подавала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття ( ч.3 ст. 183 СК України).

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у том числі рухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Апеляційним судом встановлено, що 25 березня 2025 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Вишківської селищної ради про що складено відповідний актовий запис №04 від 25.03.2025р., що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 25.03.2025 року (а.с.5).

Від шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 25.03.2025року (а.с.6).

На підставі рішення Хустського районного суду від 27 жовтня 2022 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 3000 грн щомісячно, до досягнення сином повноліття.

Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, аліменти - це кошти необхідні для забезпечення дитини усім необхідним для повноцінного розвитку, а тому встановивши розмір доходу відповідача чи його відсутність, суд має встановити реальні потреби щодо належного утримання дитини і виходячи з цього визначати розмір аліментів.

Так, визначаючи розмір аліментів у конкретній справі, суд має з`ясувати необхідний рівень коштів який є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому має враховуватись стан здоров`я, матеріальне становище дитини, її вік, місцевість де вона проживає, щомісячні потреби, витрати пов`язані з навчанням, відвідування дитиною гуртків, спортивних секцій тощо.

Визначений судом розмір аліментів, на думку колегії суддів, відповідатиме принципам розумності та справедливості та рівності між батьками в утриманні дитини. При цьому, сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів за наявності до цього підстав.

Крім стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, між сторонами також виник спір стосовно надання відповідачем утримання позивачці, як дружині, яка доглядає дитину до трьох років.

Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Підстави для припинення такого права передбачені ст. 85 СК України: право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини, а також право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Порядок та способи сплати аліментів подружжю визначені законодавством наступним чином.

Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (частини 1-3 статті 77 СК України).

Таким чином, підставами для виникнення права у дружини на утримання за даною нормою є проживання з нею дитини віком до трьох років та наявність у відповідача можливості надавати дружині матеріальну допомогу.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 офіційно працює та отримує стабільний дохід, чи його матеріальний стан дозволяє надавати дружині матеріальну допомогу.

В апеляційній скарзі відповідач вказав на те, що він виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання не лише малолітнього сина ОСОБА_4 , а також і ОСОБА_6 , матеріальної їх забезпечує. Розмір аліментів, які сплачує відповідач на користь позивачки на утримання дітей складає в сукупності 7 000 грн.

ОСОБА_1 зазначає, що його заробіток має періодичний характер та не є стабільним, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення сином трьохрічного віку.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши матеріали справи, повно та всебічно встановив обставини справи, визначившись із характером спірних правовідносин дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_2 до досягнення найменшим сином трьохрічного віку.

Згідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, наведені вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, рішення суду скасуванню в частині стягнення аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивач на її утримання до досягнення сином ОСОБА_4 трьохрічного віку.

Зважуючи на встановлене та керуючись вимогами норм статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 08 вересня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП відсутній, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 аліменти на утримання дружини у розмірі 2 000 грн до досягнення дитиною трьохрічного віку, скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

У іншій частині рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 08 вересня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 29 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: