Справа № 694/773/25
провадження 2-о/694/45/25
У Х В А Л А

іменем України

06.05.2025 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Смовж О.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Блискавки А.С.,

заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - адвоката Замковенка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Звенигородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту споріднення,

встановив:

Заявники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про встановлення факту спорідненості із своїм онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що ОСОБА_5 (син заявників) перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , в шлюбі народилося двоє дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після отримання мінно-вибухової травми з уламковим пораненням клітки з ушкодженням серця та легень лейтенант поліції, командир взводу №2, роти №1, батальйону № НОМЕР_1 полку УПОП №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») ОСОБА_5 помер.

Заявники зазначають, що після смерті сина не можуть вільно та безперешкодно спілкуватися із онуком, оскільки невістка чинить їм перешкоди у побаченнях з ним, не дозволяє приймати участь у вихованні та утриманні онука.

Окрім того, заявники мають сумніви у тому, що онук ОСОБА_4 є їм рідним за кровним спорідненням, у зв`язку з чим бажають встановити даний факт шляхом проведення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Ухвалою суду від 01.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

В судове засідання з`явилися заявники, підтримали подану заяву, наполягали на тому, що встановлення факту кровного споріднення з онуком дозволить їм переконатися у тому, що ОСОБА_4 є їхнім рідним онуком, та у подальшому допоможе усунути перешкоди у спілкуванні з ним. На питання суду уточнили, що спір між ними та невісткою з приводу наявних перешкод у спілкуванні з дитиною існує, на даний час остання з дітьми знаходиться в Польщі, з приводу іншої дитини вони сумнівів у спорідненості не мають, оскільки онука схожа на них зовні. Окрім того підтвердили ті обставини, що за життя син ОСОБА_5 мав незареєстровані стосунки із іншою жінкою, від яких також народилася дитина, яку вони вважають онуком, та який, на їхню думку, має право на відповідні виплати від держави, а не ОСОБА_7 , у тому разі, якщо виявиться, що він не є рідним сином померлого ОСОБА_5 .

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 адвокат Замковенко В.М. також з`явився в судове засідання, зазначив, що ОСОБА_3 обізнана про справу, яка розглядається судом, категорично заперечує обставини, на які посилаються заявники, зазначає, що діти народилися в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , за життя батько дітей ніколи не ставив питання щодо спорідненості із сином, а дід та баба ніколи і не спілкувалися із онуком, оскільки весь час звинувачували її у зрадах синові. Відтак, на переконання представника заінтересованої особи, дані правовідносини між заявниками та його довірителькою, вочевидь, містять цивільно-правовий спір про право цивільне, зокрема, щодо участі у вихованні та усуненні перешкод у спілкуванні з онуком. Окрім того, стверджував, що заявники мають також приховану мету позбавити неповнолітнього ОСОБА_8 виплат, належних йому у зв`язку із обставинами смерті батька, на користь іншої дитини, яка народилася поза шлюбом. У цьому зв`язку представник заінтересованої особи заявив клопотання про залишення заяви без розгляду.

Від заінтересованої особи - Звенигородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, суд дійшов наступного.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10. 04. 2019 у справі N 320/948/18 (провадження N 14-567 цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Під час судового засідання встановлено, що заінтересована особа заперечує проти встановлення факту, а встановлення факту пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, яке виникне у разі задоволення заяви, а саме: відносини щодо визначення порядку та способу участі діда та баби у спілкуванні та вихованні дитини, а також щодо іншого оспорюваного права, щодо якого заявники мають приховану мету.

Згідно з ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Слід звернути увагу також на висновки Європейського Суду з прав людини, викладені у справі «Т.А. та інші проти Республіки Молдова» (заява №25450/20), а саме: …Суд повторює, що у розумінні статті 8 Конвенції може бути «сімейне життя» між бабусею, дідусем та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні родинні зв`язки (див. також ріш. у справах «Крушкіч проти Хорватії», «Богоносов проти Росії»). Відносини між бабусями, дідусями та онуками за своєю природою та ступенем відрізняються від відносин між батьками та дітьми, а отже, за своєю природою, як правило, потребують меншого ступеня захисту. Тому право на повагу до сімейного життя бабусь і дідусів в аспекті щодо їхніх онуків в першу чергу містить право бабусь та дідусів підтримувати нормальні відносини з онуками шляхом спілкування (контактування) з ними.

Враховуючи те, що в судовому засіданні як заявники, так і представник заінтересованої особи ОСОБА_3 (матері дітей) зазначили та підтвердили наявність спору цивільного між ними з приводу визначення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з онуком, а також права на отримання відповідних виплат від держави, пов`язаних з обставинами смерті ОСОБА_5 , суд вбачає у цій справі мету заявників щодо встановлення факту спорідненості з онуком, пов`язану з необхідністю у подальшому вирішити в судовому порядку спору про право цивільне, у зв`язку з чим вважає наявними правові підстави для залишення заяви без розгляду.

Керуючись статтями 258-261,315,353,354,355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Звенигородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту споріднення -залишити без розгляду.

Роз`яснити заявникам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали буде складено та проголошено 07.05.2025 о 15 год 40 хв.

Учасники справи:

Заявники:

1. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , тел.. НОМЕР_3 ),

2. ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_5 ).

заінтересована особа: ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 , тел.. НОМЕР_7 ).

Суддя О.Ю.Смовж