РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 м. Турка

Справа № 458/1242/25

Провадження №2-о/458/51/2025

Турківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Волинець М.З.,

за участю секретаря судового засідання Матківської Р.Р.

Сторони у справі:

заявник ОСОБА_1 ,

представник заявник адвокат Миньо М.М.,

заінтересована особа Турківська міська рада Самбірського району Львівської області, представник Гвоздецька М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Миньо Микола Миколайович, заінтересована особа: Турківська міська рада Самбірського району Львівської області, про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє представник адвокат Миньо М.М., 24.11.2025 подала до Турківського районного суду Львівської області заяву, заінтересована особа: Турківська міська рада Самбірського району Львівської області, в якій просила встановити факт її постійного проживання, однією сім`єю разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 29.03.1996 по ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Із 15.08.1960 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 працювали разом у Ластівківській ВШ, та 07.11.1963 вони уклали шлюб, що був зареєстрований у Ластівківській сільській раді Турківського району Львівської області.

01.04.1972 шлюб між сторонами було розірвано, оскільки ОСОБА_2 зловживав алкогольними напоями. Протягом двох років з часу розірвання шлюбу ОСОБА_2 проживав у Закарпатській області у свого дядька, а заявник була переведена на роботу у відділ освіти до м. Турки. У серпні 1974 року ОСОБА_2 повернувся до Турки та попросив у заявника, щоб вони проживали разом, оскільки він обіцяв змінити свою поведінку. Заявник повірила йому, і з того часу вони проживали разом без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням Турківської міської ради від 29.03.1996 заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обміняли квартиру, у якій вони проживали, на квартиру по АДРЕСА_3 . З цього часу заявниця проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю за вказаною адресою. За час спільного проживання спільних дітей не мали. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Похованням ОСОБА_2 , а також питаннями державної реєстрації його смерті займалася заявник ОСОБА_1 . Відповідно до довідки по формі спадкування № 287 від 31.10.2025, виданої виконавчим комітетом Туркіської міської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті був зареєстрований у будинку АДРЕСА_4 , який на той час належав заявнику ОСОБА_1 , разом з ним був зареєстрований племінник ОСОБА_1 із сім`єю. Заповіту ОСОБА_2 не складав. Померлому ОСОБА_2 належала частка квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 23.04.1998. Заявник ОСОБА_1 , є спадкоємицею четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки проживала разом з ним однією сім`єю з 1974 року, зокрема з 1996 року, за адресою: АДРЕСА_3 . Спадкоємці першої-третьої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 відсутні. 19.11.2025 заявник ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 . Постановою приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Федаша М. М. заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки нею не підтверджено факт спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а також не надано підтверджуючих документів факту спільного проживання разом з ОСОБА_2 однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини відповідно до ст.1264 ЦК України.

За таких обставин, заявник ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на спадщину, відтак, змушена звернутись до суду.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 26.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження, призначено судове засідання у справі на 10.12.2025 о 14:00 год., витребувано інформацію щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 та викликано в судове засідання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

02.12.2025 на виконання вимог ухвали суду від 26.11.2025 на адресу Турківського районного суду Львівської області приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Федаша М.М. скерував до суду лист, в якому вказав, що спадкова справа на ім`я ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилась.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та представник заявника адвокат Миньо М.М. заяву підтримали та надали пояснення аналогічні викладеним у заяві. ОСОБА_1 також доповнила, що у неї не було рідних дітей, тому вона прийняла до себе у квартиру і зареєструвала у ній племінницю ОСОБА_6 та її доньку ОСОБА_7 , оскільки вони проживали в селі, їй було шкода, що дитина у селі і з метою забезпечити належний розвиток дитини, щоб відвідувала школу у місті, вона дозволила їм проживати у квартирі в м. Турка. В подальшому племінниця ОСОБА_6 померла, і відповідну частку у квартирі вона успадкувала. Іншу частку квартири вона відкупила у доньки племінниці ОСОБА_7 , про що представила суду відповідні докази. Оскільки більшу частину життя проживала з ОСОБА_2 і на час його смерті також, встановлення вказаного факту їй потрібне для оформлення права спадкування на усю квартиру.

Представник заінтересованої особи Турківської міської ради Самбірського району Львівської області у судовому засіданні вказала, що вимоги заяви підтримує та не заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що проживає по АДРЕСА_5 . ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знає від того моменту, коли вони посилились проживати у будинок АДРЕСА_6 . Все життя знав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є сім`єю, йому невідомо було що вони були розлучені, оскільки їх поведінка, побут і все відповідало відносинам сім, дітей в них не було, завжди вони разом були, в магазин, будь-куди разом ходили. З ОСОБА_8 у нього були дружні відносини, завжди спілкувались, іншої сім`ї чи дітей у ОСОБА_8 не було.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_7 . ОСОБА_1 знає з 1996 року, коли вона з чоловіком ОСОБА_8 поселилися в будинок АДРЕСА_6 . Весь час ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали за адресою АДРЕСА_3 , ще з ними деякий час прожила дівчинка (донька племінниці), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 завжди були разом, ОСОБА_9 працювала, а ОСОБА_8 займався побутовими справами, готував їжу, неодноразово в гості запрошував. У 2004 році ОСОБА_8 помер, всі поховання здійснювала його дружина ОСОБА_9 , інших членів сім`ї, окрім дружини ОСОБА_10 не мав. ОСОБА_11 тепер їй стало відомо, що ОСОБА_9 і ОСОБА_12 не були одружені, вона весь час знала що вони сім`я.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_4 . ОСОБА_1 є тіткою її батька, знає її дуже добре. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали по АДРЕСА_3 весь час, від коли вона її знає. Дуже часто приїжджали до них в гості, оскільки будинок по АДРЕСА_4 належав ОСОБА_1 , там був зареєстрований ОСОБА_2 , але він ніколи не проживав у с. Розлуч, завжди проживав у м. Турка. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, жили добре, дітей не мали, завжди були разом. Вона обізнана, що вони не перебували у шлюбі, оскільки такий було розірвано, проте всі знали що вони одна сім`я, бо завжди все робили разом.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України, серії НОМЕР_1 та витягом з реєстру Турківської територіальної громади від 10.02.2025, дата реєстрації 29.03.1996.

Згідно витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 07.11.1963 між ОСОБА_2 та ОСОБА_13 виконавчим комітетом Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб, за актовим записом № 19, дошлюбне прізвище ОСОБА_1 « ОСОБА_14 », прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_15 », 01.04.1973 рішенням Турківського народного суду шлюб розірвано.

Згідно довідки № 287 від 31.10.2025, виданої т.в.о. старости села Розлуч виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області Г.Когут, відповідно до ст. 29 ЦК України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований у будинку АДРЕСА_4 . На момент смерті за даною адресою згідно погосподарської книги №1 Розлуцької сільської ради на 2001-2005 р.р. у житловому будинку були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 племінник ОСОБА_1 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 дружина ОСОБА_16 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 дочка ОСОБА_16 ; ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 син ОСОБА_16 ; ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 зять ОСОБА_16 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 онук ОСОБА_16 . Даних щодо складання та посвідчення заповіту від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старостою села Розлуч немає.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.06.2004, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявником ОСОБА_1 станом на 23.04.1998 виготовлено технічний паспорт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з копією Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 23.04.1998, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав ( №453536067, час формування 25.11.2025) ОСОБА_21 на праві власності належить частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав ( №453523055, час формування 25.11.2025) ОСОБА_21 на праві власності належить частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.2025 (однієї четвертої) частки квартири, укладеного між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_22 (до укладення шлюбу 22.12.2022 ОСОБА_23 , до кладення шлюбу 11.02.2006 ОСОБА_7 ).

19.11.2025 заявник ОСОБА_1 звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Федаша М.М. від 19.11.2025,заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки нею не підтверджено факт спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, а також не надано підтверджуючих документів факту спільного проживання разом з ОСОБА_2 однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини відповідно до ст. 1264 ЦК України.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Федаша М.М. від 01.12.2025 № 259/01-16 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), номер інформаційної довідки 83442798 від 01.12.2025, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заведена, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. За вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Згідно з актом від 06.11.2025, який складений та підписаний комісією в складі ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , членами комісії Сподарик О.В., Вовчанською С.Є. та Славич А.В., в присутності мешканців міста Турка (сусідами): ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , встановлено та підтверджено, що ОСОБА_1 постійно та безперервно проживала з громадянином ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_3 , понад 5 років (орієнтовно з 1996 року) до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).

У ст.1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 03.11.2025 у справі № 394/565/21 до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99)

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.03.2019 в справі № 461/4689/15-ц, від 30.09.2019 у справі № 554/14633/15-ц).

Верховного Суду у постанові від 18.09.2023 у справі № 582/18/21 вказав, що про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 466/3769/16, від 27.02.2019 у справі № 522/25049/16-ц, від 11.12.2019 у справі № 712/14547/16-ц, від 24.01.2020 у справі № 490/10757/16-ц, від 08.12.2021 в справі № 531/295/19.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини, згідно висновків Верховного Суду викладених у постанові від 30.10.2019 у справі № 643/6799/17).

У ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі доказам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що заявник постійно проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю в період часу з 29.03.1996 по 01.06.2024 та на час відкриття спадщини а тому заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Миньо М. М. про встановлення факту, що має юридичне значення є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 76-83, 89, 211, 247, 259, 263-268, 315-319, 354-355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Миньо Микола Миколайович, заінтересована особа: Турківська міська рада Самбірського району Львівської області, про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 29.03.1996 по ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, тобто, на момент смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Турківська міська рада Самбірського району Львівської області, місцезнаходження за адресою: 82500, Львівська область, Самбірський район м.Турка, вул. Січових Стрільців, буд.62,

Рішення складено та підписано 19.12.2025.

Суддя Марія ВОЛИНЕЦЬ