ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року м. Чернівці

Справа № 716/1447/25

Провадження №22-ц/822/1029/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Литвинюк І. М.

суддів: Лисака І. Н., Одинака О. О.

за участю секретаря судового засідання Собчук І. Ю.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_3 , на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2025 року, головуючий у І-й інстанції Сірик І. С.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна.

В обґрунтування заяви вказував на те, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18 липня 2023 року визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, а постановою Чернівецького апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року встановлено над недієздатною ОСОБА_2 опіку та призначено ОСОБА_1 її опікуном.

У зв`язку з погіршенням стану здоров`я він змушений був виїхати за кордон на лікування, тому просить звільнити його від повноважень опікуна над недієздатною ОСОБА_2 .

Зазначав, що єдиним кандидатом бути опікуном над недієздатною ОСОБА_2 є молодший брат ОСОБА_2 .

Просив звільнити його від повноважень опікуна над недієздатною ОСОБА_2 та призначити ОСОБА_2 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 .

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2025 року заяву задоволено частково.

Звільнено ОСОБА_1 від повноважень опікуна щодо недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовлено у задоволенні вимоги про призначення опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До призначення недієздатній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуна опіку покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 2023 року виїхав за кордон та не виконує свої обов`язки опікуна, тому за відсутності згоди ОСОБА_1 бути опікуном недієздатної баби ОСОБА_2 його слід звільнити від повноважень опікуна недієздатної.

Висновок опікунської ради не містить належного обґрунтування про необхідність призначення саме заінтересованої особи опікуном над його бабою ОСОБА_2 без достатньої аргументації такого висновку, оскільки написання ОСОБА_2 заяви про бажання виконувати обов`язки опікуна та відсутність бажання інших осіб не є тією підставою, яка була б прийнята судом як обґрунтована, через що вказаний висновок не може бути прийнятий судом.

Висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області про можливість призначення ОСОБА_2 опікуном (піклувальником) над недієздатною ОСОБА_2 не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення.

Саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого.

У вказаному висновку та в матеріалах справи відсутня інформація про неможливість виконання функцій опікуна іншими членами сім`ї першого ступеня спорідненості за наявності таких, а лише надані посилання, що інших осіб, які б виявили бажання встановити опіку, не встановлено.

Призначення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою призовного віку, опікуном над своєю бабою ОСОБА_2 , може бути підставою для подальшого отримання відстрочки чи звільнення з військової служби. Крім того, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , будучи призначений опікуном, на той момент проходив службу в ЗСУ, після набрання рішенням суду законної сили 19 жовтня 2023 року виїхав за кордон 26 грудня 2023 року, що не виключає аналогічних дій іншим онуком, а саме заінтересованою особою ОСОБА_2 .

Конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України має перевагу над бажанням заявника бути опікуном баби, за обставин відсутності доведення існування інших споріднених членів сім`ї, які б могли здійснювати опіку над ОСОБА_2 .

Без наявності доказів на підтвердження існування підстав для необхідності призначення опікуна над недієздатною особою саме заявника, за можливості наявності інших родичів першого ступеня споріднення, задоволення заяви може створити передумови для ухилення заявника, який є особою призовного віку, від мобілізації на період воєнного стану, згідно з Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у призначенні його опікуном ОСОБА_2 , та ухвалити нове рішення, яким призначити ОСОБА_2 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 .

Зазначає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та незаконним, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин.

Вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки викладеним обставинам в заяві про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна, доданими до неї письмовим доказам та не врахував норму закону.

Вважає, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області не може здійснювати обов`язки опікуна, оскільки законом це не передбачено.

Також, не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у призначенні опікуна ОСОБА_2 онука ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове рішення, яким призначити ОСОБА_2 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 .

Зазначає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та незаконним, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин.

Вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки викладеним обставинам в заяві про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна, доданим до неї письмовим доказам та не врахував норму закону.

Вважає, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області не може здійснювати обов`язки опікуна, оскільки законом це не передбачено.

Відзив на апеляційні скарги не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити частково, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18 липня 2023 року у справі № 716/642/23 визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною. У решті заявлених вимог відмовлено. Встановлено строк дії рішення про визнання недієздатним - два роки з дня набрання рішенням законної сили.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення опіки над ОСОБА_2 та призначення ОСОБА_1 її опікуном скасовано. Заяву ОСОБА_1 про встановлення над ОСОБА_2 опіки і призначення опікуна задоволено. Встановлено над недієздатною ОСОБА_2 опіку та призначено ОСОБА_1 її опікуном.

Підставою для звільнення від повноважень опікуна ОСОБА_1 зазначає неможливість виконання обов`язків опікуна у зв`язку із перебуванням за кордоном тривалий час та у зв`язку з проблемами із здоров`ям.

До заяви про звільнення його від опікуна надано висновок обстеження обласного медичного діагностично-реабілітаційного центру від 13 грудня 2023 року, виписку з медичної картки пацієнта № 3381/23 відносно пацієнта ОСОБА_1 , висновок МРТ спинного мозку із контрастуванням пацієнта ОСОБА_1 від 13 грудня 2023 року.

З копії паспорта громадянина України для виїду за кордон, виданого на ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , вбачається, що 26 грудня 2023 року ОСОБА_1 виїхав за кордон.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 є онуком недієздатної ОСОБА_2 .

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване в АДРЕСА_1 .

З копії паспорта ОСОБА_2 вбачається, що вона зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній проживає у житловому будинку матері, працює слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування у Чернівецькій філії ТОВ «ГРМУ». Разом з ним в одному будинку зареєстровані та проживають: матір ОСОБА_5 , батько ОСОБА_2 , брат ОСОБА_1 (перебуває за кордоном).

Згідно з висновком органу опіки та піклування при виконавчого комітету Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , погоджено як кандидата в опікуни над його бабою ОСОБА_2 .

Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Відповідно до Основного Закону України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 21, частина друга статті 22, частина перша статті 28, частина перша статті 29, частини перша, друга статті 55 Конституції України).

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Відповідно до ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша-третя статті 41 ЦК України).

Відповідно до статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Положеннями частини першої статті 67 ЦК України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду під час розгляду справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт перший частини другої статті 293 ЦПК України)

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у контексті дотримання конвенційного принципу «суду, встановленого законом» дотримується позиції, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування «суду», а й на склад колегії у кожній справі (рішення від 04 травня 2000 року у справі «Buscarini v. San Marino», заява № 31657/96); фраза «встановлений законом» охоплює не тільки законодавство, що стосується установи і юрисдикції трибуналу, але і склад суду у кожній справі (рішення від 28 листопада 2002 року у справі «Lavents v. Latvia», заява № 58442/00, пункт 114; від 02 квітня 2013 року у справі «Momиiloviж v. Serbia», заява № 23103/07, пункт 29; від 21 червня 2016 року у справі «Ignat v. Romania», заява № 58613/08, пункт 22); фраза «встановлений законом» також охоплює питання дотримання судом особливих правил, що регулюють його діяльність (рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 і № 29465/04, пункт 24).

У випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді (частина друга статті 34 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт 1 частини другої статті 293 ЦПК України).

У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої статті 293 ЦПК України, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних (частина четверта статті 293 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2025 року в справі № 727/5306/24 (провадження № 61-13213сво24) вказано, що: «законодавець поряд із загальним правилом про одноособовий розгляд цивільних справ у суді першої інстанції передбачив особливі правила формування складу суду для розгляду певних категорій справ окремого провадження, зокрема, щодо обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, а саме у складі одного судді і двох присяжних;

під час вирішення питання про встановлення недієздатності особи суд одночасно вирішує питання про встановлення опіки і призначення їй опікуна (за поданням органу опіки та піклування), а склад суду з розгляду такої категорії справ одноособово змінився на визначення суду у складі одного судді та двох присяжних. Проте суд, установивши наявність підстав для визнання фізичної особи недієздатною, може не визначитися із питанням встановлення опіки та призначення опікуна в єдиному провадженні, зокрема з огляду на невідповідність подання органу опіки та піклування вимогам закону щодо його обґрунтованості, змісту та процесуальної форми. Законодавством не передбачено, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі;

питання встановлення опіки і призначення опікуна, як і питання зміни чи звільнення опікуна, є похідними у справах про визнання особи недієздатною, а їх вирішення у наступному судовому процесі після вирішення питання про недієздатність фізичної особи не свідчить про те, що вони стосуються окремого факту, а є наслідком вирішення питання про недієздатність. Більше того, заява про призначення заявника опікуном в іншому судовому процесі може розглядатися, лише якщо суд вже встановив недієздатність фізичної особи, щодо якої ініціюється питання опіки. Встановлення опіки і призначення опікуна, які ініційовані та розглядаються після вирішення питання про недієздатність фізичної особи, є по суті продовженням незавершеної процедури визнання недієздатною фізичної особи, яка потребує особливого захисту та опіки з боку іншої особи / закладу, а їх вирішення в іншому судовому процесі не впливає на правила визначення складу суду.

Норми процесуального права, які визначають порядок розгляду судом питань про призначення, зміну, звільнення від виконання обов`язків опікуна (частина друга статті 300 ЦПК України), розміщені у главі 2 розділу IV ЦПК України, щодо якої у взаємозв`язку і з положеннями пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України існує безальтернативний припис, передбачений частиною четвертою статті 293 ЦПК України, про розгляд таких справ саме колегіальним складом суду (один суддя і двоє присяжних), та не передбачено диференційованого підходу щодо формулювання складу суду залежно від специфіки питання, яке є предметом судового розгляду відповідно до статті 300 ЦПК України. Таке тлумачення змісту частини другої статті 300 ЦПК України та пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України з огляду на специфіку спірних правовідносин та їх соціальну важливість відповідає принципам справедливості, розумності та узгоджується з положеннями Конвенції, зокрема пунктом 1 статті 6. Тому до вимог про встановлення опіки і призначення опікуна, як і про його заміну чи звільнення, що вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, має застосовуватися правило визначення складу суду, передбачене у пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України щодо вимоги про визнання фізичної особи недієздатною;

вимоги про встановлення опіки, призначення опікуна чи співопікуна, заміни опікуна або співопікуна чи звільнення від повноважень опікуна, які вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, підлягають розгляду судом першої інстанції у складі одного судді і двох присяжних.

З урахуванням висновків, сформульованих у цій справі, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважав за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2024 року у справі № 760/16466/23 (провадження № 61-9461св24), щодо розгляду справи про призначення заявника опікуном недієздатної особи суддею одноособово».

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

У справі, що переглядається, за наслідками розгляду заяви про звільнення опікуна та призначення опікуна Заставнівський районний суд Чернівецької області ухвалив оскаржуване рішення від 02 жовтня 2025 року одноособово, у складі одного судді (без двох присяжних). З огляду на висновки, викладені у цій постанові, судовий розгляд цієї справи повинен здійснюватися судом у складі судді та двох присяжних.

Отже, враховуючи, що справу в суді першої інстанції розглянуто неповноважним складом суду, вказане є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення.

Як зазначалося, особливості розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи вміщено в Главу 2 Розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України.

Статтею 300 Глави 2 Розділу IV ЦПК України визначено зміст рішення суду у справах про обмеження цивільної дієздатності.

Частиною першою статті 300 ЦПК України встановлено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Згідно із частиною другою статті 300 ЦПК України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу.

Суд розглядає питання про звільнення опікуна або піклувальника в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про звільнення опікуна або піклувальника.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (частина шоста статті 300 ЦПК України).

У справі, що переглядається, встановлено, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18 липня 2023 року у справі № 716/642/23 визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною. У решті заявлених вимог відмовлено. Встановлено строк дії рішення про визнання недієздатним - два роки з дня набрання рішенням законної сили.

В резолютивній частині рішення суду також роз`яснено, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення такого строку.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18 липня 2023 року, яке переглядалося в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення опіки над ОСОБА_2 та призначення ОСОБА_1 її опікуном, скасовано. Заяву ОСОБА_1 про встановлення над ОСОБА_2 опіки і призначення опікуна задоволено. Встановлено над недієздатною ОСОБА_2 опіку та призначено ОСОБА_1 її опікуном.

Вказане вище рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області в частині визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною набрало законної сили 18 серпня 2023 року, отже строк дії цього рішення закінчився 18 серпня 2025 року.

Строк дії судового рішення про визнання особи недієздатною має визначальне значення під час розгляду цієї справи, оскільки таке рішення підтверджує наявність юридичного факту, що має значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, яка визнана недієздатною.

Колегія суддів звертає увагу, що ні Правилами, ні нормами ЦК України не визначено порядку дій органу опіки та піклування та/або опікуна в разі закінчення строку дії рішення про визнання особи недієздатною.

Водночас відповідно до частини сьомої статті 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

У цьому випадку зацікавлена особа згідно з нормами ЦПК України, які регулюються розгляд судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, має право звернутися до суду з питанням про визнання особи недієздатною та призначення їй нового опікуна або з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною (частини перша, друга, сьома статті 300 ЦПК України).

Матеріали справи не містять доказів, що опікун або представник органу опіки та піклування звернулися до суду за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії рішення (до 03 серпня 2025 року) з клопотанням про продовження строку дії рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18 липня 2023 року про визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Натомість опікун ОСОБА_1 звернувся із заявою про звільнення його від повноважень опікуна та призначення опікуном його брата ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення заяви про звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна, розглянув його заяву по суті у порушення зазначених вище норм ЦПК України, та при цьому не врахував, що строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатною на час розгляду справи закінчився.

За вимогами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вмотивованим є судове рішення, в якому належним чином зазначені підстави, на яких воно ґрунтується. Під умотивованістю розуміється повне і всебічне відображення в рішенні суду мотивів, якими він керувався при ухваленні свого рішення, при оцінюванні доказів для встановлення наявності або відсутності обставин, на які сторони посилалися як на підґрунтя своїх вимог і заперечень, із зазначенням, чому певні аргументи сторін були взяті до уваги або відхилені, й віддзеркалення мотивів щодо позиції суду при застосуванні норм матеріального і процесуального права (постанова Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 638/5358/23, провадження № 61-15326св23).

Обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору/заяви, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

Суд зобов`язаний тлумачити норму права, використовуючи при цьому як загальний, так і казуальний підхід, самостійно застосовувати право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин та тлумаченні права.

Суд першої інстанції, встановивши обставини справи та розглянувши по суті заяву опікуна ОСОБА_1 про звільнення його від повноважень опікуна над недієздатною особою, наведеного вище не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення вимог заяви в цій частині.

Згідно з частинами 4, 5 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, вимоги процесуального закону щодо строку дії судового рішення про визнання особи недієздатною та права звернення до суду опікуна, представника органу опіки та піклування з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії такого рішення, визначеного частиною шостою статті 300 ЦПК України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна з наведених вище мотивів.

За таких обставин колегія суддів не формує висновку щодо питання застосування статей 60 та 75 ЦК України у цій справі.

З огляду на викладене, враховуючи, що рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 417 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , орган опіки і піклування виконавчого комітету Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 18 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач І. М. Литвинюк

Судді: І. Н. Лисак

О. О. Одинак