ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 619/1676/25

провадження № 22-ц/818/4298/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Тичкової О.Ю., Люшні А.І.,

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 червня 2025 року, постановлене суддею Жорняк О.М.,

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить зменшити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь відповідача з частки усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та можливого подальшого внесення даної частини аліментів на особистий розрахунковий рахунок повнолітньої дитини у відділенні відповідного банку України.

У обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 , з 16.07.2005 по 16.02.2015 по року перебував у шлюбі з ОСОБА_4 . Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За ініціативи ОСОБА_2 та відповідно до рішення Золочівського районного суду Харківської області їх шлюб було розірвано 16.02.2015 року. Після чого, відповідач подала позовну заяву 15.10.2014 року до Золочівського районного суду Харківської області про призначення аліментів на їх спільну малолітню дитину, яка проживала разом з матір`ю 1/4 частина від усіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Її позивні вимоги він визнав у повному обсязі, що включено в рішення суду від 10.11. 2014 року №622/1285/14-ц р. 2/622/623/2014. 26.11.2015 він уклав шлюб з ОСОБА_5 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 . Дитина від другого шлюбу потребувала лікування у зв`язку з перенесеною хворобою та хірургічним втручанням. В той час його мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , захворіла на цукровий діабет, внаслідок якого у неї було виявлено некроз тканин на лівій нозі з подальшою операцією та ампутацією ноги. Зважаючи на це, його матеріальне становище дуже погіршилось, йому довелось подати позов до Золочівського районного суду про зменшення розміру аліментів на ОСОБА_3 . Відповідно до рішення Золочівського районного суду від 30 березня 2017 року розмір аліментів на утримання малолітнього сина від першого шлюбу було зменшено з 1/4 частини усіх моїх доходів до 1/6 частини усіх моїх доходів. У зв`язку з нестабільною роботою та несвоєчасними виплатами заробітної плати, воєнним станом в Україні, має заборгованість з виплати аліментів на ОСОБА_3 . Наразі підприємство, де він працює, перераховує аліменти на користь ОСОБА_2 своєчасно, враховуючи заборгованість.

01.07.2024 відповідач звернулась до Дергачівського районного суду з позовною заявою, у якій просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцяти трьох років. Рішенням Дергачівського районного суду від 02.12.2024 року було задоволено позовні вимоги відповідача повністю. Апеляційну скаргу він не подавав. Наразі матеріальне становище позивача суттєво погіршилось. Дитина від його другого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , учень 2-а класу Комунального закладу „Золочівський ліцей 3 Золочівської селищної ради, переніс хірургічну операцію в ранньому віці, у 2018 році лікарі підтвердили у нього захворювання на бореліоз. Дитина має захворювання щитовидної залози (дифузний зоб І ступеня), кишківника (функціональна диспепсія), серцево-судинної (вторинна кардіопатія, синусова тахікардія) та нервової системи (мінімальна мозкова дисфункція, результат ЕГ- дисфункція стовбурових структур, астено- невротичний синдром). Внаслідок воєнних дій та обстрілів місця його проживання, він потребує психологічної реабілітації та медичного лікування. Дитина вимушена була з матір`ю евакуюватись до більш безпечного місця. Неповнолітній син ОСОБА_8 має підтверджений статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. З 2024 року дитина має статус внутрішньо переміщеної особи і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Житло орендоване, дороговартісне. Дитина навчається дистанційно, потребує матеріально- технічного забезпечення (яке наразі відсутнє). Мати позивач - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пенсіонер, інвалід (2 група), внутрішньо переміщена особа, немобільна, самостійно себе не обслуговує. Має тяжке захворювання. Судовим наказом Дергачівського районного суду Харківської області було стягнуто з нього на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08.01.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Харківській державній академії фізичної культури, спеціалізація спортивний туризм (денна, бюджетна форма навчання) дистанційно, що не потребує додаткових витрат на проживання в гуртожитку чи оренду житла. Відповідач позбавляє його можливості заробітку для здійснення подальших виплат аліментів на сина: постійні колізії за ініціативи відповідача, наразі, призвели до позбавлення його права керувати автотранспортним засобом, тобто фактично працювати за місцем роботи на посаді водія, що унеможливлює подальший його заробіток. Систематичний психологічний та юридичний тиск на нього з боку відповідача, призводить до того, що він має проблеми з роботою і відповідно- заборгованість по сплаті аліментів.

Позивач лишився без житла, яке було значно пошкоджене внаслідок воєнних дій в 2024 році та за яким він був зареєстрований: АДРЕСА_2 . На сьогодні також вимушений платно орендувати житло за місцем роботи в АДРЕСА_3 . Утримувані з нього аліменти загалом становлять 50 % його заробітку і всіх його доходів, що перевищує встановлену чинним Законодавством України частку, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09 червня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Зменшено розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_1 за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02.12.2024 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, з частини до 1/6 від усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги її відзив на позовну заяву та надані нею докази, які мають суттєве значення для об`єктивного та справедливого винесення рішення, а саме: син ОСОБА_3 має хронічні захворювання: анізометропія, простий міопічний астигматизм правого ока, прогресуюча міопія середнього ступеня, складний міопічний астигматизм лівого ока, амбліопія рефракційна слабкого ступеня лівого ока. ПВХРД обох очей стан після ЛК. Вегето-судинна дисфункція, цефалгічний та астепічний синдроми. Резидуальне вогнище білої речовини лівої лобної частки. Дані факти, підтверджуються медичними виписками. У зв`язку з цим син ОСОБА_3 потребує постійного лікування та купівлю засобів для нормалізації зору. З 28 вересня 2022 року їхній син ОСОБА_3 вимушені були евакуюватися із зареєстрованого місця проживання, бо в місці їхнього постійного проживання ведуться активні бойові дії та їхній будинок за адресою: АДРЕСА_4 частково пошкоджено. З травня 2022 р. вони проживали за адресою АДРЕСА_5 , про що свідчать довідки внутрішньо переміщених осіб. 26 грудня 2024 року будинок в якому вони проживали було знищено внаслідок збройної агресії російської федерації, про що свідчить Витяг з ЄРДР та фото-докази. Також, унаслідок знищення будинку, в якому вони проживали, не залишилося жодних речей, зокрема і засобів для навчання ОСОБА_3 . У зв`язку з цим вона вимушена була купити новий одяг сину, нові засоби для навчання, нову техніку для навчання. Наразі, вона з сином проживають в орендованій квартирі, за яку мають сплачувати кожного місяця орендну плату та комунальні послуги, про що свідчить договір оренди житла від 01.01.2025 р. Отже, у зв`язку з вищезазначеним ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги зі сторони батька, в тому розмірі, який був визначений судом. Тому, що у зв`язку з навчанням він не має можливості самостійно себе утримувати. Згідно з матеріалами справи, усі надані позивачем медичні документи датовані періодом з 2016 по 2022 рік. Станом на дату розгляду справи позивач не надав жодного актуального документа, який би підтверджував, що малолітній син позивача на момент судового розгляду дійсно хворіє, потребує постійного лікування та позивач несе у зв`язку з цим додаткові фінансові витрати, які б могли бути підставою для зменшення розміру аліментів. Таким чином, суд першої інстанції, не здійснивши належної перевірки достовірності та повноти наданих позивачем даних про доходи, не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.Крім того, суд не надав належної оцінки цим доказам у сукупності, всупереч вимогам статті 89 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним відмовити у її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявні обставини, передбачені положеннями статті 192 СК України та є підстави для зміни розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.07.2005 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції в Харківській області про що було зроблено актовий запис № 50, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

За час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія № НОМЕР_2 , видане Одноробівською першою сільською радою Золочівського районну Харківської області.

Як вбачається з рішення Золочівського районного суду Харківської області 16.02.2015 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

10.11.2014 рішенням Золочівського районного суду Харківської області було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 жовтня 2014 року та досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 30 березня 2017 року зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Золочівського районного суду Харківської області від 10.11.2014 до 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

02.12.2024 рішенням Дергачівського районного суду Харківської області стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі частини від усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2024 та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 від 28.11.2015, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, 26.11.2015 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 .

Від зазначеного шлюбу у позивача з ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 від 02.09.2016 виданого Жовтневим районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

12 лютого 2025 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було розірвано, що підтверджується заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області (справа №619/148/25).

Судовим наказом Дергачівського районного суду Харківської області від 15.01.2025 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08.01.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, позивач посилався, зокрема на зміну його матеріального стану, оскільки у нього на утриманні перебувають двоє дітей: повнолітній син ОСОБА_3 , який продовжує навчання, малолітній син ОСОБА_6 , який має захворювання на бореліоз, захворювання щитовидної залози (дифузний зоб І ступеня), кишківника (функціональна диспепсія), серцево-судинної (вторинна кардіопатія, синусова тахікардія) та нервової системи (мінімальна мозкова дисфункція, результат ЕГ- дисфункція стовбурових структур, астено- невротичний синдром) та мати, яка потребує догляду в зв`язку з тяжкою хворобою: цукровий діабет 2 типу, важка форма; остеомієліт кісток, гіпертонічна хвороба 2 ступеня, дифузний кардіосклероз, синусова тахікардія, інсулінозалежна та ампутацією нижніх кінцівок.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач має на утриманні повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, та малолітнього сина ОСОБА_6 , який має захворювання на бореліоз, захворювання щитовидної залози (дифузний зоб І ступеня), кишківника (функціональна диспепсія), серцево-судинної (вторинна кардіопатія, синусова тахікардія) та нервової системи (мінімальна мозкова дисфункція, результат ЕГ- дисфункція стовбурових структур, астено- невротичний синдром.

Крім того, позивач опікується матір`ю, яка є особою похилого віку, потребує догляду в зв`язку з тяжкою хворобою: цукровий діабет 2 типу, важка форма; остеомієліт кісток, гіпертонічна хвороба 2 ступеня, дифузний кардіосклероз, синусова тахікардія, інсулінозалежна, якій ампутовно нижні кінцівки, відповідно є непрацездатною.

Крім того, колегією суддів враховується, що мати позивача знаходиться на постійному лікуванні та на утриманні в пансіонаті м. Харків, що підтверджується договором про надання послуг від 14.10.2024 року та копіями квитанцій про сплату вказаних послуг позивачем.

Відповідач вказує, що ОСОБА_3 має хронічні захворювання: анізометропія, простий міопічний астигматизм правого ока, прогресуюча міопія середнього ступеня, складний міопічний астигматизм лівого ока, амбліопія рефракційна слабкого ступеня лівого ока. ПВХРД обох очей стан після ЛК. Вегето-судинна дисфункція, цефалгічний та астепічний синдроми. Резидуальне вогнище білої речовини лівої лобної частки. Зазначені доводи відповідача підтверджені належними доказами, однак, з огляду на встановлені обставини, висновків суду не спростовують.

Ураховуючи усі вищевикладені обставини та той факт, що син сторін є повнолітньою особою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, а також, приймаючи до уваги те, що на його утриманні перебуває ще малолітній син та мати, яка є інвалідом, колегія суддів вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів одержувача, платника аліментів, а також його малолітнього сина.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення в оскаржуваній частині, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді А.І. Люшня

О.Ю. Тичкова