Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/560/25

Провадження № 2/348/537/25

13 травня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Валігурського Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження безвиклику, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засіданняза наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. ТОВ «Юніт Капітал» (далі позивач) подало позов до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 грудня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено договір № 7369884 про надання споживчого кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов вказаного договору первісний кредитор надав відповідачу споживчий кредит в сумі 5 500,00 грн строком на 360 днів, на засадах строковості, поворотності, платності,знижена фіксована процентна ставка 0,99% в день, стандартна фіксована процентна ставка 2,20 % в день.

Позивач зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 5500,00 грн шляхом їх перерахування через платіжну систему на банківську карту (маска-карта) відповідача № НОМЕР_1 .

Відповідач зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 19052,00 грн, яка складається з 5500,00 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 13552,00 грн заборгованості за нарахованими процентами.

23 жовтня 2024 року між первісним кредитором та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс»» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7369884 від 13 грудня 2023 року, що підтверджується витягом з реєстру боржників до даного договору факторингу.

В подальшому 20 січня 2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 20/01/2025-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги до вказаного договору факторингу, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 19052,00 грн., з яких 5500,00 грн. сума заборгованості по кредиту, 13552,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Оскільки відповідач заборгованість за кредитом не сплатив, позивач просить стягнути з нього на свою користь 5500,00 грн заборгованості за кредитом, 13 552,00 грн заборгованості за процентами, а також 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без його участі, просив розгляд справи проводити у спрощеному провадженні без виклику сторін, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

1.2. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення йому рекомендованого листа 963 з копією ухвали про відкриття провадження у справі. Проте відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань не подавав.

Відповідно до положень ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином.

2. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 13.03.2025 суд відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засіданнята за клопотанням позивача витребував докази у АТ "Універсал Банк" .

У відповідності до положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі матеріалів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи проводиться судом за відсутності учасників справи.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

3.1. Судовим розглядом встановлено, що 13 грудня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір № 7369884 про надання споживчого кредиту (далі Договір), відповідно до умов якого на умовах встановлених Договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника13.12.2023, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С3423.

Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору сума кредиту складає 5500,00 грн.

Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п.1.4 Договору).

В пунктах 1.5.1.,1.5.2. Договору сторони погодили, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка 0,99 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 12.01.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Відповідно до п.2.1. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .

Відповідно до витребуваних судом доказів з АТ "Універсал Банк", убачається, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , на яку відповідачу ОСОБА_1 13.12.2023 о 22:35 зараховано переказ в сумі 5500,00 грн, що відображається рухом коштів по вказаній картці (а.с.103-105).

Згідно п.3.1. Договору проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. Роз`яснення щодо процентів, порядок нарахування: - економічна сутність процентів - плата за користування кредитом; - база для розрахунку процентів - залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня протягом строку кредиту; - порядок обчислення (нарахування) процентів здійснюється відповідно до наступної формули: Проценти (обчислення за день користування кредитом) = «база для розрахунку процентів, з урахуванням умов п.3.2 Договору» помножити на «процентну ставку вказану в п.1.5., яка діє у відповідний період строку кредиту, з урахуванням умов Договору». З метою отримання загальної суми нарахованих процентів, проценти, обчислені за кожен день користування кредитом сумуються.

До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в Графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день (п. 3.2. Договору).

Відповідно до умов наведених у п. 3.3. Договору у випадку повного дострокового повернення кредиту Споживач зобов`язаний сплатити проценти нараховані на дату повного дострокового повернення кредиту (включно) за фактичний строк користування кредитом. У випадку часткового дострокового повернення кредиту, Споживач повинен сплати проценти нараховані за користування кредитом до дати такого часткового повернення кредиту (включно), в порядку передбаченому п.5.3. Договору. При цьому, після здійснення такого часткового повернення кредиту здійснюється перерахунок зобов`язань Споживача зі сплати процентів, розмір яких вказаний в Графіку платежів у бік зменшення, на умовах та в порядку, передбачених в п. 5.2 цього Договору.

Відповідно до п. 5.2. Договору цим Сторони визначають, що часткове дострокове повернення кредиту за цим Договором повинно здійснюватися у відповідну дату платежу, що вказана в Графіку платежів для сплати процентів. У разі, якщо часткове дострокове повернення кредиту відбулося не в дату платежу, Графік платежів коригується шляхом зміни всіх наступних дат платежів, які починають обраховуватися з дати дострокового часткового повернення кредиту, з урахуванням встановленої Договором періодичності сплати процентів та незмінності кінцевої дати повернення кредиту. При цьому, сторони розуміють та погоджуються, що при вказаному коригуванні останній період сплати може не відповідати встановленій Договором періодичності сплати процентів (може бути меншим).

Графік платежів, наведений у Додатку № 1 до Договору. Відповідно до вказаного графіку відповідач зобов`язаний був повернути 5 500,00 грн кредиту до 07.12.2024, а також до цієї дати сплатити проценти в загальному розмірі 41 563,50 грн, а всього 47 063,50 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за Договором заборгованість відповідача становить 19 052,00 грн, з яких: 5500,00 грн боргу за тілом кредиту та 13552,00 грн боргу по сплаті процентів. (а.с. 76-84). З вказаного розрахунку також убачається, що відповідач здійснював декілька платежів на погашення заборгованості по процентам, а саме 16.01.2024 року в сумі 4114,00 грн, 13.02.2024 в сумі 3388,00 грн, 20.03.2024 в сумі 4356,00 грн (а.с.76-84).

Отже, відповідач зобов`язання за договором виконав частково, сплативши ТОВ «Авентус Україна» 11 858,00 грн процентів.

3.2. 23 жовтня 2024 року між первісним кредитором та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс»» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7369884 від 13 грудня 2023 року, що підтверджується витягом з реєстру боржників до даного договору факторингу.

В подальшому 20 січня 2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 20/01/2025-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги до вказаного договору факторингу, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 19052,00 грн, з яких 5500,00 грн сума заборгованості по кредиту, 13552,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «Юніт Капітал», перейшло право вимоги за кредитним договором від 13.12.2023 № 7369884, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

Доказів сплати відповідачем заборгованості позивачу матеріали справи не містять.

4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

4.1. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (стаття 627 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (стаття 629 ЦК України)

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). (ч 1 статті 530 ЦК України)

Відповідно до статті 525, частини 1 статті 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина 1 статті 1048 ЦК України)

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1 статті 625 ЦК України).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Щодо вимог про стягнення тіла кредиту.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримав кредит в сумі 5500,00 грн на 360 дні, який зобов`язувався повернути.

Проте вказаних зобов`язань відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість по сплаті 5500,00 грн кредиту та процентів за його користування.

Щодо вимог про стягнення процентів

Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» (далі Закон) доповнений частинами четвертою-п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.

Відповідно до ч.5 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Закон України від 22.11.2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.

Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір було укладено 13.12.2023, тобто до набрання чинності цим Законом, проте який продовжував діяти і після набрання чинності Законом, до правовідносин сторін слід застосувати правила, передбачені пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону, якими передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.

Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (abinitio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipsoiure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (ergaomnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (exofficio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21)).

Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах.

Таким чином, умови укладеного між сторонами Договору, передбачені п. 1.5.1., щодо встановлення стандартної процентної ставки у розмірі 2,20 % є нікчемною з 23.04.2024, оскільки суперечать пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону.

Як встановлено судом, первісний кредитор 13.12.2023 надав відповідачу кредит в сумі 5500,00 грн строком 360 днів, а саме з 13.12.2023 по 07.12.2024 включно.

Згідно розрахунку заборгованості, наведеного у кратці обліку Договору(а.с. 76-84) встановлено, що проценти, заборгованість по сплаті яких просить стягнути позивач, нараховані з 13.12.2023 по 10.07.2024в розмірі процентної ставки 2,2% на день (121 грн).Так за вказаний період нараховані проценти в сумі 25 410,00 грн, відповідач сплатив 11 858,00 грн. Таким чином позивач просить стягнути залишок несплачених процентів в сумі 13 552,00 грн (25 410,00 грн 11 858,00 грн).

Перевіряючи наданий позивачем розрахунок заборгованості по сплаті процентів на предмет відповідності вимогам пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону судом встановлено, що проценти за період з 13.12.2023 до 22.04.2024 (включно) нараховані позивачем в сумі 15851,00 грн, тобто 121 грн/день, що становить 2,2% та відповідає вимогам Закону.

Натомість з 23.04.2024 по 10.07.2024 позивач також нарахував проценти в сумі 9 559,00 грнвиходячи з розміру процентної ставки 2,2%, що суперечить вказаним положенням Закону, оскільки у цей період розмір денної процентної ставки не мав перевищувати 1,5% (82,5 грн/день).

Отже, сума процентів, які відповідач зобов`язаний був сплатити за період з 23.04.2024 по 10.07.2024 становить 6 517,50 грн (79 днів х 82,50 грн).

Таким чином, загальний розмір процентів за період з 13.12.2023 по 10.07.2024 включно, які відповідач зобов`язаний був сплатити за користування кредитом становить 22 368,50 грн (15 851,00 + 6 517,50).

З урахуванням здійсненої позивачем сплати процентів в сумі 11 858,00 грн, заборгованості по сплаті процентів складає 10 510,50 грн.

5. Висновки суду.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та Законом України «Про споживче кредитування».

Уклавши Договір відповідач отримав кредит в сумі 5500,00 грн для задоволення особистих потреб на умовах зворотності, строковості та платності.

Проте умов укладеного Договору відповідач не дотримався, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 16 010,50 грн, яка складається з 5500,00 грн заборгованості за кредитом, 10 510,50 грн заборгованості по сплаті процентів.

Відповідач вказану заборгованість не сплатив.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5500,00 грн заборгованості за кредитом, 10 510,50 грн заборгованості по сплаті процентів, а у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за необґрунтованістю.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2035,68 грн витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).

На підтвердження відповідних витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі наданих послуг).

Отже, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Вартість виконаних робіт згідно Акту приймання-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною Договору про надання правничої допомоги №10/02/25-02 від 10.02.2025 року) становить 7000, 00 грн.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача суд враховує характер правовідносин, спір щодо яких вирішувався у спрощеному позовному провадженні, без проведення судового засідання, обсяг підготовлених адвокатом доказів. Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру суд дійшов висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн.

На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню 2521,07 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 223, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн 50 коп. заборгованості за нарахованими процентами, 2035 (дві тисячі тридцять п`ять) грн 68 коп. витрат по сплаті судового збору, 2521 (дві тисячі п`ятсот двадцять одну) грн 07 коп. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 20 567 (двадцять тисяч п`ятост шістдесят сім) грн 25 коп.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», зареєстроване місцезнаходження: вул. Рогнідинська, 4 А, офіс 10, м. Київ, 01024, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Валігурський Г.Ю.