ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 грудня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/2562/25

Головуючий у першій інстанції Коротка А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1680/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 липня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1298-4525 від 06 листопада 2023 року у розмірі 147 500 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 листопада 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем товариства, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1298-4525. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 29 500 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; знижена процентна ставка 1,2 % від суми кредиту за кожен день користування; стандартна процентна ставка 1,5 % в день. ОСОБА_1 порушив зобов`язання з повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 04 квітня 2025 року утворилась заборгованість у сумі 165 436 грн.

Позивач зазначав, що кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг, зокрема, часткового списання заборгованості у загальній сумі 17 936 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості у розмірі 147 500 грн. Остаточно позивач просив стягнути лише прострочену заборгованість за кредитом у сумі 29 500 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами у сумі 118 000 грн.

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 липня 2025 року позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 12984525 від 06 листопада 2023 року у розмірі 147 500 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 вересня 2025 року заяву представника відповідача адвоката Хабалевського М.В. про перегляд заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 липня 2025 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник відповідача адвокат Хабалевський М.В., вважаючи рішення суду незаконним та посилаючись на порушення норм процесуального права, просить його скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду або ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що кредитором несправедливо проводилося нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % в день та комісії у розмірі 15 % від суми кредиту, оскільки такі умови є несправедливими та суперечать принципам добросовісності, розумності й справедливості. Наведені положення договору створюють істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків на шкоду споживачеві, тому відповідно до ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» вони не можуть вважатися чинними і не повинні враховуватися судом як підстава для стягнення заборгованості.

Сторона відповідача наголошує на тому, що, провівши заочний розгляд справи без участі ОСОБА_1 , районний суд порушив його право на подання відзиву та надання доказів відповідно до ст. 43, 178, 280 ЦПК України. Відповідач не отримував ані копій процесуальних документів, ані судових повісток, оскільки з 09 травня 2025 року проходить військову службу в лавах ЗСУ, тому фактичної можливості з`явитися до суду чи особисто ознайомитися з матеріалами справи не мав.

У наданих письмових поясненнях ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зазначило, що після звернення товариства до суду відповідач звернувся до фінансової установи щодо списання нарахованих відсотків за користування кредитними коштами та надав документи на підтвердження статусу військовослужбовця. Зважаючи на те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у діяльності дотримується принципів клієнтоорієнтованості, з повагою ставиться до захисників та захисниць Батьківщини, товариством погоджено та 27 жовтня 2025 року направлено ОСОБА_1 індивідуальну лояльну пропозицію погашення заборгованості, зокрема, йому запропоновано сплатити частину суми заборгованості за кредитним договором № 1298-4525 від 06 листопада 2023 року у розмірі 58 800 грн до 30 листопада 2025 року. У разі проведення такої сплати товариством буде припинено дію кредитного договору у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргу.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс», суд першої інстанції зазначив про доведеність виникнення між позивачем та ОСОБА_1 договірних зобов`язань на підставі укладеного між ними в електронній формі кредитного договору. Районний суд виходив з того, що відповідач належним чином не виконував зобов`язання за укладеним правочином, тому визнав за необхідне стягнути з нього кредитну заборгованість у заявленому позивачем розмірі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеним висновком, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що 06 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» з метою отримання банківських послуг. Цього ж дня між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1298-4525 продукту «НА ВСЕ», який підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором А6798 (а.с. 12-18). Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 29 500 грн строком на 300 календарних днів, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (п 2.4. договору).

Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за зниженою процентною ставкою. Надана клієнту в межах програми лояльності знижена ставка діє і залишається незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності. Тип комісії одноразова комісія (п. 4.3. Договору).

Базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору (п. 4.4. Договору).

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1,50 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою) (п. 4.6. договору).

Комісія за видачу кредиту становить 15,00 % від суми виданого кредиту (п. 4.7. договору).

Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 31 серпня 2024 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. Продовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника (п. 4.9. договору).

Знижена процентна ставка становить 1,20 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Позичальник здійснює сплату процентів за користування кредитом за зниженою ставкою з першого дня користування кредитом протягом усього періоду дії договору за умови, що позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом, комісію за видачу кредиту та повертає кредитодавцю отриманий кредит згідно графіка платежів за зниженою ставкою. У раз несплати позичальником нарахованих згідно умов договору процентів за користування кредитом або комісії за видачу кредиту або частини суми кредиту згідно графіку платежів за зниженою ставкою не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою до дати повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів, комісії за видачу кредиту та суми кредиту (п. 10.2. договору).

Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника з використанням вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.2. договору).

Фінансова установа зобов`язання за кредитним договором від 08 квітня 2024 року виконала. Довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1298-4525 від 06 листопада 2023 року свідчить про те, що за допомогою системи LiqPay здійснено платіж на платіжну картку НОМЕР_1 з призначенням «видача кредиту» у сумі 29 500 грн (а.с. 35).

Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» без номеру і дати ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 2580 від 15 березня 2017 року здійснило платіж 06 листопада 2023 року у сумі 29 500 грн за договором № 1298-4525 на картку № НОМЕР_1 (а.с. 32-34).

Згідно з детальним розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 04 квітня 2025 року за кредитним договором № 1298-4525 від 06 листопада 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 165 436 грн, з яких: заборгованість за кредитом 29 500 грн; заборгованість за відсотками 131 511 грн; залишок комісій 4 425 грн (а.с. 36-38).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. За приписами ст. 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

22 листопада 2023 року прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX, який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Цим законом доповнено ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

За приписами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що висновок районного суду про наявність підстав для задоволення вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , маючи намір отримати в позику грошові кошти, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Укр Кредит Фінанс», пройшов реєстрацію на офіційному веб-сайті товариства. Під час здійснення реєстрації відповідач створив особистий кабінет та надав всі особисті дані (ПІБ, дані паспорта, РНОКПП, електронну пошту, місце реєстрації), чим фактично надав згоду на обробку персональних даних.

Для безпосереднього оформлення кредиту відповідач обрав бажану суму кредиту, строк кредитування, самостійно вніс номер банківської картки та підтвердив, що ознайомлена з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «НА ВСЕ».

Після прийняття позичальником умов кредитного договору 06 листопада 2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» уклало з ОСОБА_1 договір про відкриття кредитної лінії, який підписано відповідачем відповідно до вимог ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А6798, який надсилався на особистий телефонний номер позичальника.

Факт укладення кредитного договору в електронному вигляді та отримання кредитних коштів відповідачем не оспорюється.

Відповідно до детального розрахунку заборгованості ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору № 1298-4525 від 06 листопада 2023 року платежів не здійснював і зворотнього не стверджує. Суд першої інстанції, вирішуючи спір, дійшов вірного висновку про неналежне виконання ОСОБА_1 грошових зобов`язань за кредитним договором та необхідність стягнення з нього заборгованості.

Позивач, пред`явивши вимогу про стягнення заборгованості, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за нарахованими відсотками. У розрахунку заборгованості зазначено, що станом на 04 квітня 2025 року сукупна сума заборгованості ОСОБА_1 за відсотками у період з 06 листопада 2023 року по 31 серпня 2024 року становить 131 511 грн. Відображено також комісію за отримання кредиту у розмірі 4 425 грн.

У позовній заяві позивач зазначив, що кредитодавцем ухвалено рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», зокрема, часткове списання заборгованості у загальній сумі 17 936 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості в сумі 147 500 грн. Отже, остаточно позивач просив стягнути, крім тіла кредиту у 29 500 грн, заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 118 000 грн.

Визначаючи розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, який підлягає стягненню з відповідача, районний суд не перевірив розрахунок боргу, наданий позивачем, щодо його відповідності положенням ЗУ «Про споживче кредитування». Статтею 8 цього Закону встановлено вимоги до реальної річної процентної ставки, денної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача.

22 листопада 2023 року прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX, який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Цим законом доповнено ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %. Положення ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно.

Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Тобто, у період з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, а у період з 22 квітня по 20 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 %.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія п. 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Договір про відкриття кредитної лінії № 1298-4525 укладено 06 листопада 2023 року, тобто до набрання чинності наведеним вище законом, отже на нього поширюється дія Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» щодо поетапного зменшення розміру процентної ставки за кредитом. Аналізуючи зроблений судом першої інстанції висновок про необхідність стягнення заявленої позивачем суми заборгованості повністю, колегія суддів виходить з такого.

Наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості (а.с. 36-38) свідчить про те, що у період з 06 по 19 листопада 2023 року кредитором на суму кредиту у 29 500 грн нараховувалися відсотки за зниженою процентною ставкою 1,2 % в день (354 грн щодня), що відповідало вимогам чинного законодавства на момент укладення договору та не перевищувало встановленого законом обмеження, передбаченого п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», щодо максимального розміру денної процентної ставки (2,5 %).

З 20 листопада 2023 року по 31 серпня 2024 (дата закінчення строку дії договору) року кредитором на суму кредиту у розмірі 29 500 грн нараховувалися відсотки за стандартною процентною ставкою 1,5 % в день (442,5 грн щодня), що частково суперечить положенням п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» щодо періоду нарахування максимального розміру денної процентної ставки 1,5 %, кінцевою датою якого є 20 серпня 2024 року. Періодом, у який кредитодавець правомірно нараховував відсотки за стандартною процентною ставкою 1,5 % у день, є з 20 листопада 2023 року по 20 серпня 2024 року.

З 21 серпня і по 31 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, встановлений ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», міг становити лише 1 % в день .

Отже загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за відсотками у період з 06 листопада 2023 року по 31 серпня 2024 року розраховується наступним чином:

- у період з 06 по 19 листопада 2023 року розмір нарахованих процентів, які мав сплачувати позичальник, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29 500 грн, становить 4 956 грн (29 500 х 1,2 % х 14 днів = 4 956 грн);

- у період з 20 листопада 2023 року по 20 серпня 2024 року розмір нарахованих процентів, які мав сплачувати позичальник, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29 500 грн, становить 121 687,50 грн (29 500 х 1,5 % х 275 днів = 121 687,50 грн);

- у період з 20 серпня по 31 серпня 2024 року розмір нарахованих процентів, які мав сплачувати позичальник, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29 500 грн, становить 3 245 грн (29 500 х 1 % х 11 днів = 3 245 грн).

Таким чином, загальний розмір заборгованості за нарахованими відсотками у період з 06 листопада 2023 року по 31 серпня 2024 року становить 129 888,50 грн (4 956 +121 687,50 + 3 245).

Зважаючи на проведені апеляційним судом власні розрахунки, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 06 листопада 2023 року становить 159 388,50 грн, з яких: 29 500 грн заборгованість за кредитом та 129 888,50 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Указана сума боргу значно перевищує заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір кредитної заборгованості у сумі у 147 500 грн.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Не зважаючи на те, що судом першої інстанції у рішенні не наведено мотивованого розрахунку належного до стягнення розміру заборгованості, який за результатами апеляційного перегляду справи становить 159 388,50 грн, колегія суддів, беручи до уваги положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України та заявлені ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вимоги, погоджується з висновком районного суду про необхідність стягнення з відповідача на користь товариства 147 500 грн заборгованості за кредитним договором.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про несправедливість умов договору щодо нарахування кредитором 1,5 % за кожен день користування коштами через наявність істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача, ураховуючи таке.

Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, в тому числі і щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами. Укладений між сторонами правочин або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови кредитного договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання відповідачем. Нарахування відсотків за користування кредитними коштами не є відповідальністю особи за порушення виконання зобов`язань, отже не підпадає під дію ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування». Таке нарахування обумовлено умовами укладеного ОСОБА_1 договору і не являється штрафними санкціями за невиконання зобов`язань.

За будь-яке користування кредитними коштами передбачено сплату процентів, які обумовлено в договорі та які відповідач, підписуючи його, добровільно погодився сплатити. Тобто, ОСОБА_1 міг отримати кредитні кошти саме за умови сплати ним відсотків за користування цими грошима у визначеному у кредитному розмірі, що відповідає вимогам ст. 1054, 1056-1 ЦК України.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» нараховувались проценти за користування кредитом виключно у строки, передбачені договором, що є звичайною платою за право користування наданими кредитними коштами на визначених законодавством умовах.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про нікчемність умови кредитного договору про нарахування комісії за видачу кредиту, оскільки позовної вимоги щодо її стягнення ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не заявлялося.

Під час розгляду справи апеляційним судом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» погоджено та 27 жовтня 2025 року направлено ОСОБА_1 індивідуальну лояльну пропозицію погашення заборгованості, зокрема, запропоновано відповідачу сплатити частину суми заборгованості за кредитним договором № 1298-4525 від 06 листопада 2023 року у розмірі 58 800 грн до 30 листопада 2025 року. Позивач зазначив, що у разі проведення такої сплати товариством буде припинено дію кредитного договору у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргу.

Станом на 23 грудня 2025 року доказів сплати ОСОБА_1 визначеної кредитодавцем частини заборгованості в сумі 58 800 грн матеріали справи не містять.

Отже, апеляційний суд переглядає справу в межах заявлених ТОВ «Укр Кредит Фінанс» позовних вимог в суді першої інстанції.

У наданих апеляційному суду додаткових поясненнях (а.с. 236-237) представник відповідача адвокат Хабалевський М.В. указував, що запропонована банком індивідуальна лояльна пропозиція не усуває порушення права відповідача, який є військовослужбовцем, на захист та не легалізує несправедливі та кабальні умови договору, оскільки розмір нарахованої заборгованості є надмірним, а умови кредитного договору не відповідають принципам добросовісності та справедливості.

Частиною 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній станом на дату укладення кредитного договору), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Документами, що свідчать про статус військовослужбовця, є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Згідно з довідкою командира в/ч НОМЕР_2 від 16 травня 2025 року солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 з 09 травня 2025 року по теперішній час (а.с. 110).

Наведена обставина свідчить про те, що на час укладення кредитного договору 06 листопада 2023 року відповідач не мав статусу військовослужбовця, термін дії цього договору припинився до того, як ОСОБА_1 набув статусу військового, у зв`язку з чим він конкретно за кредитним договором від 06 листопада 2023 року не має права на визначені ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, зокрема, право на звільнення від обов`язку сплачувати відсотки за користування кредитом.

Є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права та безпідставність проведення заочного розгляду справи з огляду на таке.

За змістом ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося через систему «Електронний суд» 07 травня 2025 року. Згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС України в Чернігівській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 57).

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 12 травня 2025 року відкрито провадження у цій справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 17 липня 2025 року (а.с. 58).

Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї, а також судову повістку судом надіслано на ім`я ОСОБА_1 за його зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 . Поштове відправлення повернулося не врученим адресату із зазначенням причини невручення «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 60).

Порядок направлення та вручення судових повісток встановлено ст. 128 ЦПК України. Так, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зважаючи на наведені вище обставини, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. У судове засідання 17 липня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився.

Статтею 280 ЦПК України визначені умови проведення заочного розгляду справи. Так, за змістом ч. 1 даної норми суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Беручи до уваги наведені норми та обставини справи, зокрема, належне повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, його неявку у судове засідання, а також наявність у позові клопотання сторони позивача про можливість ухвалення заочного рішення (а.с. 8), колегія суддів дійшла переконання, що дії суду першої інстанції щодо ухвалення заочного рішення у справі повністю відповідають приписам ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Аналогічні твердження щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а також проходження відповідачем з 09 травня 2025 року військової служби в лавах ЗСУ зазначалися представником відповідача і у заяві про перегляд заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17 липня 2025 року (а.с. 70-71), тобто, вже були предметом судового розгляду.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 05 вересня 2025 року заяву представника відповідача адвоката Хабалевського М.В. про перегляд заочного рішення у справі за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення (а.с. 145). Дійшовши такого висновку, районний суд зазначив, що відповідач відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином про дату, часі і місце судового засідання навіть у разі фактичного неотримання ним судової повістки, що узгоджується із судовою практикою Верховного Суду.

Заочне рішення у справі ухвалено 17 липня 2025 року. Доказів надсилання відповідачу копії судового рішення матеріали справи не містять. Водночас вже 19 липня 2025 року адвокат Хабалевський М.В. в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» скерував до Прилуцького міськрайонного суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а.с. 64).

Наведене дає підстави апеляційному суду дійти висновку, що ОСОБА_1 , отримавши у листопаді 2023 року кредит та не сплачуючи кошти на його погашення, міг реально передбачити або передбачав можливість звернення фінансової установи до суду з відповідним позовом.

Апеляційний суд виходить з того, що одне лише посилання на неналежне повідомлення про розгляд справи та незгода з ухваленим судом рішенням не може бути підставою для його скасування. ОСОБА_1 продублював в апеляційній скарзі лише ті аргументи, які вже викладав, скеровуючи до суду першої інстанції заяву про скасування заочного рішення. Відповідачем не зазначено та не надано інших (нових) доказів, які б могли мати значення для розгляду заяви на час її вирішення та зумовили б ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або його зміну.

Ураховуючи наведене вище у сукупності, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування правильного по суті судового рішення, яке постановлено з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 липня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2025 року.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова