У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

22 грудня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2025 року позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 за допомогою системи «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, яка всупереч вимог Закону України «Про судовий збір» не оплачена судовим збором.

У апеляційній скарзі зазначається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що, на думку представника, підтверджується копією посвідчення офіцера.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 187/1094/17 (провадження № 61-10344св19) зазначено, що «Відповідно до Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (набрав чинності з 01 вересня 2015 року) внесено зміни, зокрема у статтю 5 Закону України «Про судовий збір» (пільги щодо сплати судового збору), а саме: відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Надано суду копія посвідчення офіцера серії НОМЕР_1 підтверджує факт проходження ОСОБА_1 військової служби в Збройних Силах України, однак, не є підтвердженням наявності у нього статусу учасника бойових дій.

Зазначена копія посвідчення офіцера не надає апелянту право на звільнення від сплати судового збору і на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.

Даний спір не пов`язаний з виконанням відповідачем військового обов`язку, а також не виник під час виконання службових обов`язків, а виник у зв`язку із зверненням з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Подібний правовий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 640/7310/19.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду, яка подана юридичною особою, справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми; судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При подачі позовної заяви, враховуючи розмір задоволеної частини позовних вимог, за вимогу майнового характеру, яка подана юридичною особою, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 866,27 грн.

При подачі апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 мав сплатити судовий збір у розмірі 3 439,52 грн. (2 866,27 грн. * 150% * 0,8).

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами на рахунок: отримувач: УК у Солом`янському районі; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО банку: 899998; Р/Р № UA0026010.

Крім того, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувався без повідомлення (виклику) учасників справи, за результатами якого 27 жовтня 2025 року ухвалено рішення та у цей же день складено його повний текст. Перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався 28 жовтня 2025 року та закінчився 26 листопада 2025року. Повний текст судового рішення не було вручено відповідачу у день його складання, а доставлено до електронного кабінету представника відповідача 28 жовтня 2025 року. У даному випадку у відповідача виникає безумовне право на поновлення строку на апеляційне оскарження за умови подання апеляційної скарги у межах тридцяти днів з дня вручення оскаржуваного рішення за наявності відповідного клопотання, тобто з 29 жовтня 2025 року по 27 листопада 2025 року. Разом із тим, дана апеляційна скарга подана через систему «Електронний суд» 18 грудня 2025 року.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно ч. 7 ст. 272 ЦПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження представник відповідача вказує, що первинну апеляційну скаргу було подано у встановлений 30-денний строк, проте ухвалою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року апеляційну скаргу було визнано неподаною та повернуто з мотивів не усунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 03 грудня 2025 року. З таким висновком апелянт не погоджується, оскільки недоліки апеляційної скарги були фактично усунуті у повному обсязі та в межах установленого судом строку. На виконання ухвали від 03 грудня 2025 року було подано заяву про усунення недоліків, у якій зазначено повні анкетні та адресні дані іншого відповідача та долучено докази направлення копії апеляційної скарги й доданих матеріалів іншому учаснику справи. Саме на ці недоліки вказував суд апеляційної інстанції. При цьому, зміст апеляційної скарги не змінювався, підстави апеляційного оскарження та прохальна частина залишилися тотожними. Ні стаття 185, ні статті 356-357 ЦПК України не містять прямої вимоги про обов`язкове усунення таких недоліків виключно шляхом подання апеляційної скарги в «новій редакції», якщо її зміст не зазнає змін. Формальне неприйняття апеляційної скарги за відсутності будь-яких змін у її змісті та за умови фактичного усунення недоліків призвело до непропорційного обмеження права на доступ до апеляційного перегляду. Апелянт є військовослужбовцем Збройних Сил України, який проходить службу в умовах воєнного стану. За таких обставин держава зобов`язана забезпечити не формальний, а реальний доступ до правосуддя, а застосування надмірного процесуального формалізму щодо військовослужбовця є особливо невиправданим.

Отже, вказані представником відповідача причини пропуску строку на апеляційне оскарження фактично полягають в його незгоді з ухвалою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року, яка на даний час набула законної сили.

Вказуючи на не обґрунтованість висновків Київського апеляційного суду, викладених в ухвалі суду від 16 грудня 2025 року про повернення апеляційної скарги, представник відповідача не звернув уваги, що згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В даному випадку, незгода з висновками суду надає учаснику справи право на касаційне оскарження такого рішення та, у разі набуття таким судовим рішенням чинності, не є підставою до визнання вказаних висновків не обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року про повернення апеляційної скарги сторонами в касаційному порядку не оскаржувалась.

За таких обставин, невиконання учасником справи вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, навіть у разі незгоди з мотивами її прийняття, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Сам по собі сам факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, однак, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також характер процесуальної поведінки скаржника щодо виконання своїх обов`язків.

Схожа за змістом позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 640/18290/19.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц зазначено, що «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19, зроблено висновки про те, що «причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами».

За ч. 3 ст. 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що невиконання стороною відповідача процесуальних обов`язків, а саме вимог ухвали Київського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, не є поважною причиною. Відтак, відповідач маєподати до суду апеляційної інстанції заяву, у якій вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2025 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Інакше апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв