Справа № 465/9940/25
Провадження 2-о/465/377/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі :

головуючого судді: Величка О.В.,

з участю секретаря судових засідань: Венгринюк О.Р.,

заявника: ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката: Водопийко Х.Т.,

заінтересованої особи: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає заявник ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_3 та їхній син ОСОБА_2 . Протягом останнього часу ОСОБА_2 вчиняє відносно свого батька домашнє насильство, а саме у п`яному вигляді погрожує фізичною розправою та виражається нецензурною лайкою.

Так, 22.07.2025 року суддею Франківського районного суду м. Львова Рудаковим Д.І. винесено постанову, згідно якої на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД від 16.07.2025 року встановлено, що 13.07.2025 року по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , будучи в п`яному стані, вчинив домашнє насильство, виражався нецензурною лайкою в сторону батька ОСОБА_1 , погрожував йому фізичною розправою. За вказані дії ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Незважаючи на вищевказану постанову, 24.07.2025 року о 16:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно свого батька психологічного характеру, а саме: словесно ображав, нецензурно висловлювався, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди його ментальному здоров`ю, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №454563 від 24.07.2025 року.

На даний час ОСОБА_2 продовжує вчиняти домашнє насильство відносно свого батька, а тому він вимушений звертатися до суду із заявою про видачу обмежувального припису, оскільки інші заходи впливу не дають жодного результату.

Також заявник зазначає, що суддею Франківського районного суду м. Львова Коліщук З.М. винесено постанову, відповідно до якої ОСОБА_2 10.06.2025 року о 09:18 год в м. Львові по вул. Наукова, 55 поблизу початкової «Школи Радості» справляв природні потреби безпосередньо на паркан школи, а саме сечовипускання, та висловлювався нецензурною лайкою, голосно кричав та повторно в присутності поліцейських справив природні потреби на паркан закладу, чим порушив громадський порядок і спокій громадян. За вказані дії ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відтак, заявник просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 місяців перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Франківського районного суду м Львова від 05.11.2025 року за заявою ОСОБА_1 відкрито провадження і справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали, пояснення надали аналогічні викладеним у заяві, просять таку задоволити. При цьому, заявник ОСОБА_1 наголосив, що внаслідок насильницьких дій сина, який зловживає алкоголем, відчуває постійний страх за себе та дружину, а також тривогу за майбутнє, враховуючи, що син ОСОБА_2 поводиться стосовно своїх батьків зухвало та агресивно.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечив щодо фактів, викладених в заяві.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, заінтересованої особи, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За змістом п. п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

За змістом ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно вимог ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

При розгляді справи встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає заявник ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_3 та їхній син - ОСОБА_2 .

19.08.2025 року о 21:00 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_1 , а саме, виражався нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілого, повторно протягом року. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 03.10.2025 року ОСОБА_2 по даному факту визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Також 24.07.2025 року о 16:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно свого батька психологічного характеру, а саме: словесно ображав, нецензурно висловлювався, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди його ментальному здоров`ю, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №454563 від 24.07.2025 року. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 08.10.2025 року ОСОБА_2 по даному факту визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Наведене, а також агресивна поведінка ОСОБА_2 в судовому засіданні відносно свого батька ОСОБА_1 , яка супроводжувалася нецензурною лайкою, бурхливою реакцією на все, що говорив заявник, та незаперечення ОСОБА_2 викладених в заяві фактів свідчить про неодноразове, систематичне вчинення відносно заявника психологічного насильства.

За наведених обставин суд вважає, що ризики повторного вчинення щодо заявника психологічного або фізичного насильства, є реальними.

Зважаючи на оцінені в судовому засіданні докази, беручи до уваги позицію сторін, суд вважає, що наявні підстави для застосування до ОСОБА_1 встановлених заборон строком на 4 місяці. На переконання суду, застосування обмежувального припису саме на такий строк є достатнім для виконання ним превентивної функції.

Згідно правового висновку, зробленого Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19), обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

Керуючись ст.ст. 247, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, ст.ст.1, 18, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задоволити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 4 (чотири) місяці перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Копії рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 17.11.2025 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Величко О.В.