Справа № 159/2644/25
Провадження № 2/159/1114/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Посполітак Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковель в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення частини невиплаченого страхового відшкодування та стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Захарченко О.Ю., звернувся до суду з позовом доТовариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення частини невиплаченого страхового відшкодування та стягнення матеріальної шкоди, вказуючи на те, що 10.11.2024 року о 15 год. 45 хвл. на 410 км. автодороги М07 сполученням Київ-Ковель-Ягодин ОСОБА_2 керуючи автомобілем Ауді А4 н.зн. НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху, скоїв наїзд на автомобіль Skoda Fabia н.зн. НОМЕР_2 під його керуванням, вчинив дтп, в наслідок якої його автомобіль отримав механічні пошкодження. На момент вчинення дтп цивільно-правова відповідальність власника Ауді А4 н.зн. НОМЕР_1 застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ТДВ СК «Альфа-Гарант». Згідно полісу №220137157, максимальний розмір страхового відшкодування склав 160000 грн., франшиза складає 2600 грн. Про дтп було повідомлено страховика та 13.11.2024 року поштовим зв`язком направлено ТДВ СК «Альфа-Гарант» повідомлення про дтп. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 04.12.2024 року поштовим зв`язком направлена заява про виплату страхового відшкодування з всіма необхідними документами, яка отримала 06.12.2024 року. ТДВ СК «Альфа-Гарант» не встановила заподіяних збитків потерпілому, не направила свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу марки Skoda Fabia н.зн. НОМЕР_2 , в зв`язку з чим він вимушений був звернутися до судового експерта авто-товарознавця для проведення експертизи щодо визначення розміру спричинених йому матеріального збитку внаслідок ДТП. Шляхом направлення листів на адресу відповідачів повідомив та запросив на огляд об`єкту дослідження транспортного засобу Skoda Fabia н.зн. НОМЕР_2 , реагування на які не було. Висновком експерта №2163 від 07.01.2025 року, вартість матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження автомобіля Skoda Fabia н.зн. НОМЕР_2 склала 210138 грн. 38 коп., вартість проведеного експертного дослідження склала 8500 грн. 15.01.2025 року копія висновку експерта направлена відповідачу ТДВ СК «Альфа-Гарант», який був зобов`язаний протягом 90 календарних днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, враховуючи висновок експерта, до 06.03.2025 року здійснити позивачу виплати страхового відшкодування в розмірі 157400 грн., враховуючи умови страхування ( розмір страхового відшкодування 160000 грн., франшиза 2600 грн.). ТДВ СК «Альфа-Гарант» провів виплату страхового відшкодування лише на суму 86405 грн. 40 коп. Сума невиплаченого страхового відшкодування становить 70994 грн. 60 коп., яка не сплачується страховиком. На його користь підлягає виплаті з ТДВ СК «Альфа-Гарант» сума недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 70944 грн. 60 коп. Відповідачем прострочене виплата страхового відшкодування, в зв`язку з чим строк невиконання зобов`язання становить 51 день з 07.03.2025 року по 26.04.2025 року (час звернення до суду). Нацбанком України встановлено облікову ставку у розмірі 15,5 % річних. Розмір пені за неналежне виконання зобов`язань становить 3075 грн. 14 коп. з розрахунку: 70994 грн. 60 коп. х (15,5 % х2/365/100%) х51 днів. Посилається на ст.ст.11, 22, 1166, 1187 ЦК України, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Сума франшизи в розмірі 2600 грн. та різницю між страховою виплатою та фактични м розміром шкоди в розмірі 50138 грн. 38 коп. повинна бути стягнута з винуватця ОСОБА_2 . Орієнтований розмір судових витрат склав 1236 грн. 83 коп. судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. Просить стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на його користь частину невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 70994 грн. 60 коп., пеню в розмірі 3075 грн. 14 коп., 8500 грн. витрати пов`язані з проведенням експертизи. Стягнути з ОСОБА_2 матеріальний збиток в розмірі 50138 грн. 38 коп. та франшизу в розмірі 2600 грн. Стягнути з відповідачів на його користь судові витрати в розмірі 1268 грн. 08 коп. судового збору та 10000 грн. витрати з надання професійної правничої допомоги.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду спраив повідомлені належним чином, згідно письмового клопотання представника позивача просить розглянути справу без його участі, позов підтримує, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд ухвалив слухати справу заочно.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення частини невиплаченого страхового відшкодування та стягнення матеріальної шкоди обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, 10 листопада 2024 року о 15 год. 45 хвл. на 410 км. автодороги М07 сполученням Кіїв-Ковель-Ягодин, ОСОБА_2 керував автомобілем Ауді А4 н.зн. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування транспортним засобом, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв наїзд на автомобіль Skoda Fabia н.зн. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , чим порушив п.2.3 «б2 вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.24 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Вказані фактичні данні встановлені постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2024 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню в розмірі 850 грн.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля Skoda Fabia н.зн. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

Згідно полісу №220137157, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Ауді А4 н.зн. НОМЕР_1 застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду на адресу ТДВ СК «Альфа-Гарант» від 11.11.2024 року, ОСОБА_1 повідомив про ДТП що сталась 10.11.2024 року о 17 год. 00 хвл. в с.Козлиничі Ковельського району Волинської області, з участю автомобілів Skoda Fabia н.зн. НОМЕР_2 та Ауді А4 н.зн. НОМЕР_1 , про складання протоколу на ОСОБА_2 , пошкодження транспортного засобу.

Згідно заяви про страхове відшкодування на адресу ТДВ СК «Альфа-Гарант» від 03.12.2024 року, ОСОБА_1 за пошкодження в результаті настання страхового випадку 10.11.2024 року транспортного засобу Skoda Fabia н.зн. НОМЕР_2 просив здійснити виплату страхового відшкодування, яка була відправлена 04.12.2024 року, отримано страховою компанією 06.12.2024 року.

Згідно договору про надання платних послуг з проведення експертизи (дослідження) колісних транспортних засобів від 26.12.2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 , позивачем замовлено проведення експертизи з метою встановлення вартості відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ та встановлення вартості матеріального збитку, завданого власнику, в результаті ДТП.

Згідно листів запрошень від 18.12.2024 року, відповідачі запрошувались позивачем на 27.12.2024 року на огляд об`єкта дослідження транспортного засобу Skoda Fabia н.зн. НОМЕР_2 .

Згідно довідки Ощадбанку, ОСОБА_1 сплачено ФОП ОСОБА_3 за проведення експертизи 8500 грн.

Згідно висновку експерта автотоварознавчого дослідження вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Skoda Fabia н.зн. НОМЕР_2 від 07.01.2025 року №2163, з додатками до нього: калькуляції вартості відновлювального ремонту, відомостей огляду КТЗ, фото таблиць, витягів з електронних версій, вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Fabia н.зн. НОМЕР_2 складає 237119 грн. 30 коп., вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля Skoda Fabia н.зн. НОМЕР_2 складає 210138 грн. 35 коп.

Згідно заяви на адресу ТДВ СК «Альфа-Гарант» від 15.01.2025 року, ОСОБА_1 за пошкодження в результаті настання страхового випадку 10.11.2024 року транспортного засобу Skoda Fabia н.зн. НОМЕР_2 просив здійснити виплату страхового відшкодування з врахуванням висновку експерта та витрат на проведення експертизи в розмірі 8500 грн., яка була відправлена 15.01.2025 року, отримано страховою компанією 20.01.2025 року.

Згідно заяви на адресу ОСОБА_2 від 26.03.2025 року, ОСОБА_1 за пошкодження в результаті настання страхового випадку 10.11.2024 року транспортного засобу Skoda Fabia н.зн. НОМЕР_2 просив відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 50138 грн. 38 коп. та 2600 грн. франшизи, вказуючи на те, що згідно полісу максимальний розмір страхового відшкодування складає 160000 грн., франшиза 2600 грн.

Згідно виписки по карті, ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплачено ОСОБА_4 страхове відшкодування в розмірі 86405 грн. 05.03.2025 року.

Відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. шкода завдано джерелом підвищеної небезпеки (до якої відноситься діяльність з використанням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV, чинного на час страхового випадку. Згідно, якого метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування. При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Таким чином, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Вказана правова позиція міститься у постанові ВС України від 20.01.2016 року у справі 6-2808цс15.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961 у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов`язаний: поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до ст.35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 21.05.2024 року, передбачені тотожне регулювання відносин у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, враховуючи підтвердження ДТП, яка є страховим випадком, винність в її скоєнні відповідача ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність, якого як власника транспортного засобу застрахована відповідачем ТДВ «Альфа-гарант», дотримання позивачем вимог страхового законодавства щодо повідомлення про страховий випадок та звернення з заявами про страхове відшкодування, самостійного залучення експерта та проведення експертизи, враховуючи максимальний розмір страхового відшкодування в розмірі 260000 грн., розмір франшизи в розмірі 2600, вартість матеріального збитку завданого автомобілю позивача в розмірі 210138 грн. 38 коп., сплату страхової виплати відповідачем ТДВ «Альфа-гарант» в розмірі 86405 грн. 40 коп., відповідачами повинно бути відшкодоване позивачу: відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» 70994 грн. 60 коп. страхового відшкодування -86405,40.), 8500 грн. витрати понесені позивачем на проведення експертизи та пені за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 3075 грн. 14 коп. з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку, з розрахунку: 70994 грн. 60 коп. х 15,5 % х 2/365/100 х 51 день прострочення;

відповідачем ОСОБА_2 розмір франшизи в розмірі 2600 грн., різниця між розміром страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди в розмірі 50138 грн. 38 коп. (210138 грн. 38 коп. - 157400 грн. (160000 -2600) 2600).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при поданні позову в розмірі 1268 грн. 08 коп. в рівних частинах з кожного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу позивачу у зазначеній справі надавав адвокат Захарченко О.Ю. на підставі договору про надання правової допомоги від 11.04.2025 року, до позову додано акт надання правової (правничої) допомоги, розрахунок, платіжна інструкція, з яких підтверджено виконання робіт, прийняття такої роботи та оплата позивачем, згідно розрахунку витрати на професійну правничу допомогу становлять 10000 грн.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

З врахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, те, що справу було розглянуто у загальному позовному провадженні, без участі позивача, суд дійшов висновку, що розмір вказаних позивачем витрат на правничу допомогу є співмірним з виконанням адвокатських робіт, а тому вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню в розмірі 10000 грн.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.511, 599, 636, 999, 1166, 1182, 1187, 1194 ЦК України, Законом України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961, ст.ст.12, 82, 89, 141, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення частини невиплаченого страхового відшкодування та стягнення матеріальної шкоди -задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 - 70994 грн. 60 коп. страхового відшкодування, 8500 грн. витрати на проведення експертизи, 3075 грн. 14 коп. - пеню за прострочення виплати страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь на користь ОСОБА_1 - франшизу в розмірі 2600 грн., різниця між розміром страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди в розмірі 50138 грн. 38 коп.

Стягнути Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1268 грн. 08 коп. та 10000 грн. витрати на професійну правничу допомогу в рівних частинах з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення складене 19.12.2025 року.

Суддя:М. В. ГРІДЯЄВА