Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Феняка О.Р. за участі секретаря судового засідання Луценко А.С., представника відповідача Довбня О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив

До суду звернувся представник позивача Рудзей Ю.В. з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 25 249,50 грн., судових витрат у розмірі 2 423,00 грн., та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики №116852 від 07.11.2019 в електронній формі. ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» було фінансовою установою, яка здійснювало діяльність на ринку фінансових послуг. Відповідно до положень укладеного договору позики позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору у сумі та строк встановлений договором. Позивач у справі не відкриває рахунки споживачам фінансових послуг та не здійснює їх обслуговування, тому з метою перерахування коштів позичальникам позивач уклав договір з надавачем платіжних послуг ТОВ «ФК «ЕЛАЕНС». На підставі договору №04/08-17-ПК від 04.08.2017 ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» (ТМ «ФОНДІ»)надавало ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку. Відповідно до змісту довідки, наданої платіжним оператором, у результаті платіжної операції на картковий рахунок позичальника було успішно перераховано кошти у сумі 5000 грн. В результаті платіжної операції ініційованої позикодавцем, за посередництва надавача платіжних послуг, сума коштів в розмірі позики була перерахована на картковий рахунок вказаний позичальником при укладанні договору позики. На підставі зазначеного договору позичальнику надано грошові кошти в якості позики в сумі 5000 грн. на умовах строковості , поворотності та оплатності. Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0,01% в день, розмір комісії складає 1,9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0%. Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову складає 25249,50 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за позикою, 20249,50 грн. заборгованість по процентам та комісії за користування позикою.

На підставі вказаного позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 25249,50 грн., витрат на оплату судового збору у сумі 2423,0 грн., витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн.

Ухвалою від 13.11.2025 суддею Покровського районного суду м.Кривого Рогу Феняком О.Р. прийнято справу до свого провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання, призначене на 12.12.2025 представник позивача не з`явився. В позовній заяві представник позивача Рудзей Ю.В. просив розглянути спір без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача ОСОБА_2 відзив на позовну заяву до суду не надав, в судовому засіданні 12.12.2025 повідомив суд, що проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначив, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту перерахування коштів на рахунок відповідача; позивачем не надано доказів наявності у нього ліцензій, які могли б свідчити про можливість ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» здійснювати діяльність, пов`язану з надання послуг кредитування; в договорі позики, укладеного між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 , існують суперечності так як в його певних частина маються посилання на кредитні відносини. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд скористався своїм правом, обумовленим ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та відклав складання повного тексту рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

09 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №116852 від 07.11.2019 в електронній формі, який відповідач підписав електронним підписом.

Згідно пункту 1.1. вказаного договору позики позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору, в національній грошовій одиниці України - гривні, в сумі та строк.

Згідно пункту 1.2. вказаного договору позики, позика надається позичальнику в сумі, що зазначена в пп.1.1.1. договору в безготівковій формі (шляхом зарахування відповідної суми на банківський рахунок позичальника).

Згідно графіку платежів до Договору позики №116852 від 07.11.2019 терміном платежу за договором сторонами визначено 06.12.2019, а заборгованість за договором позики усього 7189,50 грн. Згідно паспорту позики сторони визначили спосіб та строк надання кредиту як перерахування на верификовану банківську карту позичальника в строк не більше 3-х днів з моменту укладання договору позики, а також визначили орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі): термін платежу 06.12.2019, заборгованість за договором позики (усього) 7189,50 грн. Вказані документи підписані відповідачем в електронній формі.

Згідно листа вих.№ 116852 від 01.09.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛАЄНС» наданого ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» на підставі договору №04/08-17 ПК про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) від 04.08.2017 надавало ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» послуги з переказу грошових коштів фізичним особам, без відкриття рахунку. В результаті платіжної операції, ініційованої ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», на картковий рахунок отримувача було успішно перераховано грошові кошти. Деталі транзакції (платіжної операції): 1) платник коштів ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» (); 2) отримувач коштів ОСОБА_1 ; 3) номер транзакції в системі ; 4) номер операції 175773842; 5) дата проведення платежу 07.11.2019; 6) сума платежу 5000; 7/) валюта платежу гривня UAN; 8) платіжний засіб (метод) карта; 9) банк емітент платіжної картки отримувача коштів ALFABANK; 10) номер банківської карти отримувача коштів НОМЕР_1 .

Згідно розрахунку заборгованості з 07.11.2019 по 30.07.2025 за договором позики №116852 від 07.11.2019 укладеним з ОСОБА_1 визначено наступне кінцеве сальдо: сума простроченої позики 5000 грн., сума прострочених процентів 74,50 грн., сума прострочених комісій 20175,00 грн., сума пеней 301,05 грн., сума пені за комісіями 501,45 грн.

Згідно витягу з договору №04/08-17ПК від 04.08.2017, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛАЄНС» бере на себе зобов`язання надавати ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛЕКСІ» послугу «Переказ на картку», що включає в себе приймання ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛЕКСІ» на поточний рахунок ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛАЄНС» грошових коштів, обробку розпоряджень відповідно до правил грошових переказів міжнародних платіжних систем «VISA» та «MASTERCARD», переказ грошових коштів, прийнятих ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛАЄНС» від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛЕКСІ» на користь Банка-Еквайра для подальшого зарахування на Карткові рахунки клієнтів відповідно до правил МПС. Види платіжних карток, на якій можливо здійснювати переказ, а також розмір винагороди ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛАЄНС» за надання послуги «Переказ на картку» визначаються в Додатку 1.

Суд при ухваленні судового рішення виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, позивачем доведено факт укладення відповідачем вищевказаних договорів в електронній формі, які підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Підписавши вказані договори, відповідач добровільно погодився на визначені у них умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання.

У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктами 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75 передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Разом із тим, позивачем, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛЕКСІ», не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договором позики №116852 від 07.11.2019 в сумі 5000 грн., а відповідач ці кошти отримав.

Зі змісту наданих до суду договорупозики №116852 від 07.11.2019 та інших доданих до позовної заяви документів неможливо встановити, чи здійснювалося перерахування коштів відповідачу, відсутня інформація про рахунок, на який таке перерахування коштів було здійснено та фінансову установу, в якій такий рахунок було відкрито. Твердження позивача про перерахування коштів на картковий рахунок, вказаний позичальником (відповідачем) при укладанні договору позики, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Виписки з рахунку, платіжної інструкції, довідки про перерахування коштів за допомогою електронних платіжних систем, сервісів он-лайн платежів, тощо, які б підтверджували перерахування ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» ОСОБА_1 коштів у розмірі 5000 гривень за договорупозики №116852 від 07.11.2019 також позивачем не надано.

Як слідує з матеріалів справи, звертаючись до суду позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про витребування доказів, зокрема, інформації щодо належності відповідачу карткового рахунку та надходження на нього коштів, відповідної виписки з рахунку.

Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Додані до позовної заяви Розрахунок заборгованості з 07.11.2019 по 30.07.2025 за договором позики №116852 від 07.11.2019 укладеним з ОСОБА_1 , а також лист вих.№ 116852 від 01.09.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛАЄНС» про перерахування коштів ОСОБА_1 , не є належними доказами надання відповідачеві коштів та наявності заборгованості, оскільки вказані документи є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику, а будь-яких доказів перерахування коштів на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано.

Вказані висновки ґрунтуються на правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18.

За вказаних обставин, у зв`язку з недоведенням позивачем належними та допустимими доказами виконання обов`язку щодо передачі у власність позичальника (переказу коштів) відповідачу на його банківський рахунок, або іншим способом, а також фактичного користування відповідачем коштами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Щодо позовних вимог про стягнення процентів та комісії.

Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджені Постановою Правління Національного банку України 08.06.2017 № 49 (далі Правила) встановлюють для банків України методику розрахунку загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договорами про споживчий кредит. Пунктами 7, 8 Правил Банк обчислює реальну річну процентну ставку, базуючись на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом строку дії, передбаченого умовами договору про споживчий кредит, та що банк і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки.

Оскільки позовні вимоги щодо стягнення 20249,50 грн. - заборгованості по процентам та комісії за користування позикою є похідними від стягнення основного боргу, в задоволенні якого відмовлено, а відповідно суд не вбачає підстав для задоволення і цієї частини позовних вимог.

Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

За подання позовної заяви ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛЕКСІ» сплачено судовий збір в розмірі 2423,00 грн.

У разі відмови в задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 11, 525, 526, 530, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 25249,50 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК «ГЕЛЕКСІ», адреса: м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, буд.10/1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 16 грудня 2025 року.

Суддя: О. Р. Феняк