Головуючий у суді першої інстанції: Чекулаєв С.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року, ухвалене у м. Києві о 15:45 год., у складі судді Чекулаєва С.О., повний текст якого складено 28 травня 2025 року, у справі №752/23743/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 рокуОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Зазначив, що 16 червня 2024 року в місті Києві по Кільцевій дорозі, 1Б (Голосіївський район) відбулась ДТП за участю автомобіля марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням, та автомобіля марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2024 року у справі №752/13622/24 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, в результаті якого відбулася вказана ДТП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ», яке виплатило йому страхове відшкодування у розмірі 123 358,41 грн. Разом з тим, вартість ремонтну транспортного засобу «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , скала 207 555,83 грн. Окрім цього, неналежна поведінка відповідача завдала йому моральної шкоди, тривалий час він не міг використовувати свій транспортний засіб та був вимушений їздити до страхових компаній, витрачати час на ремонт пошкодженого автомобіля, просити відповідача компенсувати збитки, які були завдані по його вині, що в цілому негативно вплинуло на сталий спосіб життя. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 різницю між розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 84 197,42 грн., а також моральну шкоду, яку він оцінив в розмірі 15 000,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову. Посилалася на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції безпідставно послався на недоведеність того, що ОСОБА_2 є власником або належним користувачем автомобіля марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки такі обставини встановлені постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2024 року у справі №752/13622/24. Також, зазначає, що суд першої інстанції помилково вважав недоведеним розмір збитків в сумі 207 555,83 грн. через відсутність висновку експерта. Звертаючись до суду з даним позовом, він додав рахунок № від 30 липня 2024 року, акти виконаних робіт №ФП00000017, а також квитанції про оплату ремонтних послуг на загальну суму 207 555,83 грн., які відображають інформацію про вартість матеріалів та робіт, необхідних для ремонту пошкодженого транспортного засобу, а отже, є належними доказами. В матеріалах справи наявна виписка з його банківського рахунку, з якого вбачається, що ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ» 19 серпня 2024 року виплатило йому 123 358,41 грн. Таким чином, він мав право на стягнення із відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 84 197,42 грн.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції в частині відшкодування майнової шкоди залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Renault» моделі «Logan», 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_3 .

16 червня 2024 року о 15 годині 30 хвилин в місті Києві по Кільцевій дорозі,1Б в Голосіївському районі відбулася ДТП за участю автомобіля марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2024 року у справі №752/13622/24 відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП, в результаті якого відбулася вказана ДТП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у період з 07 листопада 2023 року по 06 листопада 2024 року у ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ», з лімітом відповідальності страховика за шкоду, завдану майну 160 000,00 грн.

Відповідно до Рахунку № від 30.07.2024, наданого ФОП ОСОБА_3 . ОСОБА_1 щодо вартості товарів та робіт пов`язаних з ремонтом та обслуговуванням транспортного засобу «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , загальна вартість товарів та робіт становить 207 555,83 грн.

Згідно наявного в матеріалах справи Акта виконаних робіт №ФП00000017 від 04.10.2024, квитанцій про оплату: «Райффайзен Банк» №285782176 від 30.07.2024, АТ «Універсал Банк» № МНЕА-06НХ-01СН-81С8 від 04.10.2024 та «Райффайзен Банк» №296044795 від 05.10.2024, загальна вартість товарів та робіт пов`язаних з ремонтом та обслуговуванням транспортного засобу марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 207 555,83 грн.

Посилаючись на те, що ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ» виплатила йому страхове відшкодування в сумі 123 358,41 грн., ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 як винної особи різницю між розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 84 197,42 грн., а також відшкодувати моральну шкоду, яку він оцінив в розмірі 15 000,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого позову ОСОБА_1 .

Проте, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до змісту вказаних норм страховик за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів несе обмежену відповідальність, та при настанні страхового випадку відшкодовує оцінену у встановленому цим Законом порядку шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди відповідно до лімітів відповідальності з урахуванням зносу автомобіля, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а також за вирахуванням франшизи, якщо вона була встановлена договором.

Обов`язок щодо сплати всіх інших сум, якщо страхове відшкодування не покрило завданої шкоди, покладається саме на винну особу.

При цьому чинним законодавством не визначено єдиного способу доказування розміру майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу.

Також ч. 1 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено того, що відповідач ОСОБА_2 є власником або належним користувачем транспортного засобу марки «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_2 , а також дійсного розміру шкоди.

Разом з тим, як було встановлено, саме ОСОБА_2 перебував за кермом транспортного засобу марки «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП, внаслідок якого було пошкоджено транспортний засіб «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2024 року у справі №752/13622/24 відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП, в результаті якого відбулася вказана ДТП.

А відтак, ОСОБА_1 мав право пред`явити вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження його транспортного засобу до ОСОБА_2 як винної особи.

Мотивуючи свої висновки, суд першої інстанції зазначив, що згідно наявної в матеріалах справи копії Полісу №АР/6985749 від 06 листопада 2023 року страхувальником транспортного засобу «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , вказаний ОСОБА_4 .

Водночас, вказані обставини не виключають пред`явлення позову про відшкодування шкоди до ОСОБА_2 , як винуватця у ДТП.

Також колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції про недоведеність позивачем ОСОБА_1 розміру шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , в ДТП, яка мала місце 16 червня 2024 року.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в результаті ДТП може бути підтверджено як висновком експерта, так і іншими письмовими, речовими і електронними доказами.

Так, на підтвердження розміру своїх вимог до ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 надав копії фото пошкодженого транспортного засобу, копії Рахунку № від 30.07.2024, наданого ФОП ОСОБА_3 . ОСОБА_1 щодо вартості товарів та робіт пов`язаних з ремонтом та обслуговуванням транспортного засобу «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до якого загальна вартість товарів та робіт становить 207 555,83 грн.; копії Акта виконаних робіт №ФП00000017 від 04.10.2024, квитанцій про оплату: «Райффайзен Банк» №285782176 від 30.07.2024, АТ «Універсал Банк» № МНЕА-06НХ-01СН-81С8 від 04.10.2024 та «Райффайзен Банк» №296044795 від 05.10.2024, відповідно до яких загальна вартість товарів та робіт, пов`язаних з ремонтом та обслуговуванням транспортного засобу марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 207 555,83 грн.

Вказані докази містять дані щодо предмета доказування, а тому, вони є належними доказами та були безпідставно відхилені судом першої інстанції.

В свою чергу, заперечуючи проти вимог, відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування наданих позивачем доказів, а також на підтвердження того, що обсяг запчастин та робіт, що зазначені у вищевказаному рахунку, не відповідають пошкодженням автомобіля в ДТП, а визначені в рахунках ціни не відповідають реальним цінам на запчастини та роботи. Питання про призначення відповідної експертизи відповідач не порушував.

Відтак, враховуючи принцип змагальності, положення ст.ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, колегія суддів вважає, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , має визначатися на підставі наданих позивачем документів.

Як було встановлено судом та не заперечувалось сторонами, ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 123 358,41 грн. Відтак, розмір невідшкодованої шкоди, завданої в результаті ДТП, яка сталася 16 червня 2024 року, становить 84 197,42 грн., саме вказана сума і підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Також, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Як було встановлено, в ДТП, яка мала місце 16 червня 2024 року з вини відповідача ОСОБА_2 було пошкоджено транспортний засіб «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому, як зазначив позивач, тривалий час він був позбавлений можливості користуватися своїм транспортним засобом та витрачати багато часу для відновлення своїх прав.

Відтак, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 мав право на відшкодування йому моральної шкоди.

Враховуючи характер порушення, глибину душевних страждань позивача, а також підлягає стягненню вимоги розумності та справедливості. Колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода, яку суд оцінює в 10 000,00 грн.

Таким чином, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 84 197,42 грн. у відшкодування майнової шкоди та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді