Провадження № 2/205/1407/25
У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2025 року місто Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дорошенко Г.В., розглянувши заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за оплату комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Спеціалізоване підприємство «Наше місто» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 19.10.2020 року № б/н за період з 01.11.2022 року по 30.11.2025 року, відповідно до частки у праві власності 1/2 у розмірі 6870,50 грн та судового збору у розмірі 302,80 грн; та про стягнення з ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 19.10.2020 року № б/н за період з 01.11.2022 року по 30.11.2025 року, відповідно до частки у праві власності 1/2 у розмірі 6870,50 грн та судового збору у розмірі 302,80 грн;

Дослідивши заяву про видачу судового наказу, подані документи, вважаю необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У п. 9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором). Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Отже, у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.163, п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; а також до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До заяви про видачу судового наказу долучена копія розрахунку заборгованості, згідно з якою за боржником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з 01.11.2022 року по 30.11.2025 року рахується заборгованість за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 19.10.2020 року № б/н у розмірі по 6870,50 грн у кожного.

Водночас, згідно з наданим розрахунком не зрозуміло, яким чином стягувачем нараховано заборгованість з вказаний період, зокрема природи виникнення такої заборгованості, враховуючи щомісячні розміри платежів, які підлягали сплаті боржником, оскільки до матеріалів заяви не долучено додатків до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 19.10.2020 року, які визначають перелік наданих послуг та їх тарифи.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи, що доказів на підтвердження розміру заборгованості суду не надано, із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Разом із тим, суддя роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за оплату комунальних послуг.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.В.Дорошенко

.

.