Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/3451/25
номер провадження 2/215/2038/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді - Дудікова А.В.

при секретарі - Болдирєвій А.О.,

згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/3451/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив

Описова частина

У травні 2025 року представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що 04.02.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 04932-02/2024 в електронній формі в інформаційно-комунікаційній системі Товариства, за умовами якого позичальнику надаються кредитні кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем.

21.10.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та позивачем укладено Договір факторингу №21102024, згідно з яким останній прийняв належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 . Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 32 000 грн, з яких: 8 000 грн основна сума боргу, 24 000 грн заборгованість за відсотками.

Також, 05.01.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1371867. Товариство надало кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки передбачені кредитним договором. Укладення договору здійснюється сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт (https://sloncredit.com.ua). Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. З моменту отримання права вимоги позивачем не нараховувалися жодні штрафні санкції.

14.10.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем укладено Договір факторингу №14102024, згідно з яким останній прийняв належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 . Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 21 975 грн, з яких: 3 000 грн основна сума боргу, 18 975 грн заборгованість за відсотками.

Всупереч умов вказаних кредитних договорів відповідач не виконав свої зобов`язання та після відступлення права вимоги не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості. З моменту отримання прав грошової вимоги позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаними договорами у загальному розмірі 53 975 грн та судові витрати.

Ухвалою суду від 14.05.2025 справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20.06.2025.

20.06.2025 справу знято з розгляду у зв`язку з відпусткою судді, розгляд справи призначено на 22.09.2025.

22.09.2025 розгляд справи відкладено на 29.10.2025, у зв`язку з неявкою відповідача.

29.10.2025 розгляд справи відкладено на 19.12.2025, у зв`язку неявкою сторін та відсутністю відомостей про належне їх повідомлення.

29.10.2025 відповідач ОСОБА_1 через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що не згоден з нарахованими йому відсотками по кредитним договором, так як він військовослужбовець Збройних Сил України та учасник бойових дій. До заяви долучив довідку Форми 5 № 2397 від 01.07.2025 та посвідчення учасника бойових дій Серії НОМЕР_1 , просив розгляд справи провести у його відсутності.

Представник позивача у судове засідання призначене на 19.12.2025 не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Відповідач у судове засідання призначене на 19.12.2025 не з`явився.

Мотивувальна частина

Мотиви, якими керується суд першої інстанції та застосовані норми права

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що 05.01.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 1371867 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Х535» (а.с.25-29).

Відповідно до п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту становить 3 000 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

Згідно з п. 1.5 Договору, тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується: в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору. Знижена процентна ставка 1,125% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 04.02.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Споживач, як власник програми лояльності отримує від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку у зв`язку із чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Відповідно до п.3.1 договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".

В пункті 3.2 договору вказано, що до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в Графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.

Відповідно до п. 1.7, 1.8 Договору, Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 90 465,53 % річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 29 310,14% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 30 000 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 28 762,50 грн.

Крім того, у Договорі вказані реквізити платіжного засобу для перерахування коштів клієнту за даним договором: № НОМЕР_2 (п. 2.1. Договору).

Додаток № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 1371867 від 05.01.2024 містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, з якої вбачається, що кредит надається на строк 360 днів з 05.01.2024 по 30.12.2024, сума кредиту 3 000 грн, проценти за користування кредитом 27 000 грн, реальна річна процентна ставка 90 465,53 %, загальна вартість кредиту 30 000 грн. Таблиця підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Х535» (а.с.29 зв.б.).

Із паспорта споживчого кредиту вбачається, що ОСОБА_1 , підписавши його електронним підписом, підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А840» (а.с.30-31).

Перерахування грошових коштів відповідачу за Договором про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» №1371867 від 05.01.2024 у розмірі 3 000 грн на платіжну картку № НОМЕР_3 підтверджується копією листа ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» від 04.11.2024 вих. №59 (а.с. 32).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1371867 від 05.01.2024 заборгованість відповідача станом на 14.10.2024 становить 21 975 грн., з них: заборгованість за кредитом 3 000 грн, за відсотками 18 975 грн (а.с. 33).

Також, у вказаному розрахунку міститься інформація щодо оплати ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 1 012,50 грн.

14.10.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14102024, у відповідності до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с. 35-37, 38).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 14102024 від 14.10.2024 позивач ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 21 975 грн, з яких 3 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 975 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 39).

Також, судом встановлено та не заперечується відповідачем, що 04.02.2025 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 04932-02/2024, за умовами якого Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 8 000 грн на строк 120 днів з 04.02.2024 до 02.06.2024 зі сплатою процентів за користування кредитом з фіксованою процентною ставкою 2,50 %, яка застосовується у межах строку кредитування, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування (а.с. 8-10).

Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4731-21хх-хххх-0386 (пункт 1.6 Договору).

Відповідно до умов Договору за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Порядок нарахування платежів за прострочення клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим Договором передбачено в п. 5,3 цього договору. Нарахування процентів здійснюється в межах строку кредитування, починаючи з дня надання кредиту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний клієнтом), на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня (пункти 3.1 -3.3 Договору).

Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.2 цього Договору (строк кредитування 120 днів) (пункт 7.1 Договору).

У Графіку платежів, що є додатком № 1 до Договору, міститься розрахунок (в тому числі суми кредиту, процентів) із зазначенням дати платежу, а саме 04.02.2024 кредит 8 000 грн, проценти 24 000 грн, реальна річна процентна ставка 137564,33%, разом 32 000 грн (а.с. 11 зв.б.).

У Розділі 8 Договору вказані контактні дані ОСОБА_1 (РНОКПП, реквізити паспорту, адреса проживання, номери мобільного телефону, картка № НОМЕР_4 хх-хххх-0386.

Кредитний договір № 04932-02/2024 від 04.02.2024 з Додатками підписаний ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W5312.

Відповідно до основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача, які містять положення Паспорту споживчого кредиту, сума кредиту 8 000 грн, строк кредитування 120 днів, спосіб надання: безготівковим шляхом (п. 3 Паспорта споживчого кредиту). Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором W5312 (а.с. 12-13).

Також, у Паспорті споживчого кредиту у пункті 4 викладено інформацію щодо орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, яка ідентична положенням Розділу 1 Договору, зокрема пункту 1.4 і Графіку платежів, а саме процентна ставка фіксована 2,50% в день, вартість кредиту 32 000 грн, включаючи тіло кредиту, відсотки, та інші платежі.

На підтвердження надання кредиту шляхом безготівкового зарахування грошей Позивачем надано лист ТОВ «Універсальний дата центр» від 30.01.2025 № 3466_49, згідно з яким від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» прийнято платежі: 04-02-2024 09:55:01 на суму 8 000 грн, маска картки НОМЕР_3 , номер транзакції в системі іРау.ua 339463716, призначення платежу: зарахування 8 000 грн на карту НОМЕР_3 (а.с. 14).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідача розрахована за кожен день у період з 04.02.2024 по 21.10.2024 у загальному розмірі 32 000 грн, з яких 8 000 грн заборгованість за кредитом; 24 000 грн заборгованість за відсотками (а.с. 20-21).

21.10 2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 21102024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с. 15-17,18).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 21102024 від 21.10.2024 позивач ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 32 000 грн, з яких 8 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 24 000 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 19).

Вказану заборгованість відповідач не сплатив. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з нормами ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст. 1054, 1055 ЦК України, ст.13 Закону України «Про споживчий кредит»).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналогічні положення містить ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч.1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 202, 205, 207, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Особливістю спірних правовідносин у даній справі є укладання договору про надання споживчого кредиту через інформаційно-телекомунікаційну систему товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт товариства або мобільний додаток. З урахуванням даної обставини, застосуванню підлягають наступні положення законодавства.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно з п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;

Порядок укладення електронного договору передбачений ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитні договори №04932-02/2024 від 04.02.2024 та №1371867 від 05.01.2024 укладені за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариств - позикодавців шляхом ідентифікації позичальника із зазначенням ним своїх персональних даних, та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такі договори прирівнюються до договорів, укладених в письмовій формі.

Таким чином, позивачем доведений факт укладення вказаних кредитних договорів на умовах, визначених у них, в електронній формі, яка прирівнюється за законом до письмової шляхом прийняття (акцепту) відповідачем пропозиції (оферти) позикодавця укласти такий договір у мережі Інтернет на інтернет-ресурсі Товариств (позикодавців), як різновиду інформаційно-телекомунікаційної системи. При цьому прийняття відповідачем пропозиції укласти зазначені договори здійснено шляхом заповнення ним, зокрема формуляра заяви (форми), паспорту споживчого кредиту або позики, про прийняття такої пропозиції в електронній формі та підписанням за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За таких обставин, укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», а також між ОСОБА_1 та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» кредитні договори за своїм змістом та формою відповідають вимогам, визначеним законом на момент їх укладання та є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених цими договорами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Договірні зобов`язання ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконали в повному обсязі та надали відповідачу шляхом перерахування на визначений відповідачем картковий/банківський рахунок кредит в сумі: 8 000 грн (договір про надання фінансового кредиту з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» № 04932-02/2024 від 04.02.2024); 3 000 грн (про надання споживчого кредиту з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» № 1371867 від 05.01.2024).

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті заборгованості за кредитними договорами, укладеними з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», відповідач не надав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 серпня 2020 року у справі № 570/2984/13-ц.

Згідно з частиною першою статті 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Враховуючи викладене, суд вважав, що надані позивачем і досліджені судом письмові докази підтверджують відступлення права вимоги від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитними договорами, укладеними цими Товариствами з ОСОБА_1 .

Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначених договорами строки і обсяги не виконав, і станом на час розгляду справи відомостей про погашення заборгованості за вказаними договорами повністю чи частково відповідачем суду не надано, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості: за кредитним договором № № 04932-02/2024 від 04.02.2024 в сумі 8 000 грн (основний борг); за кредитним договором № 1371867 від 05.01.2024 в сумі 3 000 грн (основний борг).

Щодо вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 з 28.02.2022р. на підставі УПУ 69/2022 «Про мобілізацію» призваний до лав ЗСУ, що підтверджується відміткою у військовому квитку та довідками від 27.11.2023р. №6338, від 19.03.2024 №419, №2397 від 01.07.2025 №2397.

Отже, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 28 лютого 2022 року по теперішній час та має право на пільги, встановлені для військовослужбовців.

Відповідно до п.п. 3 п. 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 3 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію п.п. 3 п. 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року.

За змістом ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізацією, згідно з положеннями наведеної статті, є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу.

У ч. 4 ст. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду.

Таким чином, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду. Законом не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надано визначення поняттю демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, на організацію і штати мирного часу.

Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі №813/402/17дійшла висновку про те, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи.

Відповідно до п. 13 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення.

Аналіз ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у п. 1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення.

Разом з цим, п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15-ц.

Крім того, указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202 в Україні введено воєнний стан, який наразі триває.

Таким чином, ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, не повинні були нараховуватися проценти за кредитним договором, оскільки на нього поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

З урахуванням вищевказаних письмових доказів, суд вважає, що стороною відповідача було належним чином доведено право відповідача ОСОБА_1 на застосування пільг, визначених п. 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», а тому нарахування позичальнику відсотків, неустойки, суд вважає неправомірним та відмовляє в стягнення даних нарахувань з відповідача.

Висновки за результатом розгляду позовної заяви

З урахуванням вищевикладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитними договорами ні перед первісними кредиторами, ні перед дійсним після відступлення прав вимоги, та не повернув кредитні кошти протягом строків, обумовлених сторонами при укладенні договорів, тим самим допустив істотне порушення виконання своїх кредитно-договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягають частковому задоволенню. З відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1371867 від 05.01.2024 у розмірі 3 000 грн заборгованості за основним зобов`язанням; за договором про надання фінансового кредиту № 04932-02/2024 від 04.02.2024 у розмірі 8 000 грн заборгованості за основним зобов`язанням.

В стягненні заборгованості за відсотками, в силу вимог частини 15статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», слід відмовити.

Щодо судових витрат

За правилами статті 141 ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 617,10 грн (11 000 грн (розмір задоволених вимог) * 3 028 грн (сума сплаченого судового збору) / (53 975 грн розмір заявлених позовних вимог).

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 259, 263-265, 268, 274, 272, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: - за договором про надання споживчого кредиту № 1371867 від 05.01.2024 у розмірі 3 000 (три тисячі) грн заборгованості за основним зобов`язанням; за договором про надання фінансового кредиту № 04932-02/2024 від 04.02.2024 у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн заборгованості за основним зобов`язанням.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 617 (шістсот сімнадцять) гривень 10 копійку.

В задоволені решти позовних вимог, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи безпосереднього до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 23 грудня 2025 року.

Суддя