Справа № 364/895/25
Провадження № 6/364/11/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 року, суддя Володарського районного суду Київської області Ткаченко О. В., розгялнувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Карабут Марини Вікторівни про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, -

встановив:

До суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Карабут М.В. надійшла заява в якій вона просить здійснити контроль за виконанням судового рішення по цивільній справі №364/895/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», треті особи : Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києв Шаркова Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про захист прав споживачів та визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

Заява мотивована тим, що на виконанні Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова О.О., знаходяться виконавчі провадження № АСВП: 67304048 та № АСВП: 67401602 зі стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. Ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження 67304048 - А9539ДЕ45ББ7. Ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження 67401602 - АБ31024ДБ758.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області 27.10.2025 року по справі №364/895/25: зупинене стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 29 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрованого в реєстрі за №13073, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» суми заборгованості за кредитним договором № 2527127 від 08.01.2021 року в розмірі 60045,00 грн; зупинене стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 07 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрованого за № 6240, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УМ Факторинг» суми заборгованості за кредитним договором № 3403387 від 026.12.2020 року в розмірі 10417,7 грн.

У зв`язку з цим Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Шарковим О.О. 29.10.2025 року були винесені Постанова про зупинення вчинення виконавчих дій стосовно ВП № 67304048 та Постанова про зупинення вчинення виконавчих дій стосовно ВП № 67401602, але Відділом освіти Володарської селищної ради за листопад місяць 2025 року з заробітної плати ОСОБА_1 було стягнуто 1 770,6 грн.

В заяві представник позивача вказує, що з метою отримання інформації стосовно направлення на адресу Відділу освіти Володарської селищної ради Постанови про зупинення вчинення адвокатський запит, але відповіді вона не отримала, що свідчить про невиконання ухвали суду від 27.10.2025.

Вирішуючи питання по даній заяві про встановлення судового котролю над судовим рішенням слід зазначити.

Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судових рішень у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судових рішень здійснює суд.

Згідно з пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною третьою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Таким чином судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснюється виключно у порядку визначеному положеннями ст.447 ЦПК України, шляхом розгляду скарг сторін виконавчого провадження на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Отже, розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане у порядку, передбаченому законом. Тому державний/приватний виконавець має право звертатися до суду з відповідним поданням, направленим на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення.

Верховний Суд вважає, що формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанні судового рішення та є порушенням статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Така правова позиція висловлена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц (провадження № 61-17011сво19).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року по справі №806/2594/16 вказано, що необхідність такого застосування має бути належним чином обґрунтована стороною у справі з огляду на доцільність вжиття такого процесуального механізму або потребує наявності певних сумнівів у суду щодо виконання суб`єктом владних повноважень його рішення, чи інших значущих підстав. Саме по собі застосування судового контролю виконання судових рішень за відсутності очевидної необхідності не є виправданим.

У відповіді на запит, який адресований представнику позивача, приватний виконавець повідомив , що ним винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 29.10.2025 № 67304048 та постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 29.10.2025 № 67401602 та повідомив, що у відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», вказані постанови 29.10.2025 були направлені на адресу Відділу освіти Володарської селищної ради простим поштовим повідомленням. Також повідомив, що в рамках виконавчого провадження № .11.2025 від Відділу освіти Володарської селищної ради надійшли грошові кошти в розмірі 885,34 грн., в рамках виконавчого провадження № 67401602 від 28.11.2025 від Відділу освіти Володарської селищної ради надійшли грошові кошти в розмірі 885,33 грн., кошти стягнуті в рамках виконавчих проваджень № 67304048 та № 67401602 знаходяться на депозитному рахунку приватного виконавця у зв`язку із зупиненням вчинення виконавчих дій по виконавчих провадженнях. Окрім цього приватний виконачець надав роз`яснення, що розгляд позовної заяви боржника щодо визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню Володарським районним судом Київської області ще не завершено, а також у зв`язку із зупиненням вчинення виконавчих дій по виконавчих провадженнях, підстави для повернення коштів, як помилково перерахованих, відсутні та повідомив, що ним повторно будуть скеровані постанови про зупинення вчинення виконавчих дій до Відділу освіти Володарської селищної ради - для відома.

Взявши до уваги все вище викладене, із заяви представника позивача не вбачається, що стороною позивача в повній мірі вжиті заходи щодо звернення з рішенням, що вступило в законну силу до відповідних органів та установ, що визначені законодавством для виконання рішень. Крім цього, в обгрунтування даної заяви представник позивач не посилається на докази, що свідчили б про неможливість виконання даного рішення суду, що вступило в законну силу.

При цьому, в резолютивній частині даної заяви представник позивача зазначає, про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, проте не зазначає в чому саме має полягати даний судовий контроль, що узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року по справі № 806/2594/16.

Таким чином, невідповідність даної заяви вимогам ст.183 ЦПК України є підставою для повернення даної заяви представнику позивача, що узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 05.11.2020 року у справі № 591/1581/20 (провадження № 61-10904св20).

При цьому, повернення даної заяви слід розглядати не як перешкоджання доступу до правосуддя, а як дотримання чинного законодавства України, адже практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 року у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), від 30.05.2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України"(заява № 18389/03) зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 183 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Карабут Марини Вікторівни про становлення судового контролю за виконанням рішення суду,- повернути без розгляду.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Володарський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Ткаченко