РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року

м. Рівне

Справа № 555/1394/23

Провадження № 22-ц/4815/1052/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Рівне апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 адвоката Шевчука Р.В. та представника ОСОБА_1 адвоката Футерка В.Л. на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 15 травня 2025 року, ухвалене в складі судді Мельничук Н.В., дата складання повного тексту судового рішення не зазначена, у справі № 555/1394/23

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 04.09.2017 року по цивільній справі N?555/1551/17 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 31 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

На даний час аліменти в стягнутому розмірі є недостатніми для забезпечення мінімальних потреб дитини та суперечить зазначеним нормам СК України, оскільки зросли: витрати на утримання дитини у зв?язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку.

Натомість матеріальний стан відповідача значно покращився, він офіційно працевлаштований, проходить службу у ЗСУ, отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати.

Просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1000 грн щомісячно на 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 15 травня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно , починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

У поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказане судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не довела саме покращення його матеріального стану та те що він має можливість сплачувати аліменти у частці від заробітку. Крім того, суд не врахував, що після проходження військової служби у лавах Збройних Сил України у нього погіршився стан здоров`я та на його утриманні перебувають інші особи вагітна дружина та дитина.

Покликається на правові висновки Верховного Суду з аналогічних правовідносин.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Футерко В.Л. вказує, що рішення суду в частині визначення часу стягнення змінених аліментів підлягає зміні, оскільки у позовних вимогах вона просила стягувати аліменти з моменту подання позову тобто з 04.07.2023 року. Покликається на положення ч.1 статті 191 СК України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача представник відповідача вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції цим вимогам відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано.

Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 04.09.2017 року по цивільній справі N? 555/1551/17 за позовом ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання їх дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 31 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.ст.183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст.182 - 184, 192 СК України.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшов Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17 і наведені норми та тлумачення спростовують доводи апеляційної скарги щодо безпідставності вимог позивачки про зміну способу стягнення аліментів.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як убачається із матеріалів справи, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що раніше визначений судом розмір аліментів недостатньо для задоволення потреб дитини та вказувала на покращення матеріального стану відповідача, як платника аліментів.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від доходу відповідача, оскільки така зміна способу стягнення не порушить прав платника аліментів та відповідатиме інтересам як стягувача, якій законом надано право вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, так і інтересам їхньої спільної дитини, а тому висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими.

При цьому судом першої інстанції враховані всі суттєві обставини справи, дотримано баланс прав та інтересів обох сторін, стан здоров`я платника аліментів, відповідач є працездатним, навність на його утриманні неповнолітнього сина, у зв`язку із чим розмір аліментів на утримання доньки сторін обґрунтовано визначено саме у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. Будь яких доказів того, що відповідач не може сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі матеріали справи не містять.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що позивач не довела обставини, передбачені ст. 192 СК України, а саме зміну, покращення матеріального стану відповідача з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, в той час як доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, в тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення, оскільки предметом позову було не збільшення розміру аліментів, а зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), що є виключною ініціативою того з батьків, з ким проживає дитина.

Не підлягає до задоволення клопотання представника відповідача про долучення доказів, оскільки такі докази не були подані до суду першої інстанції та не були предметом дослідження, оскільки на час ухвалення рішення не існували.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги позивача з таких підстав.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, судам роз`яснено, що в новому розмірі аліменти сплачують із дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, суд першої інстанції, змінивши спосіб стягнення аліментів та визначивши його у розмірі 1/4 частки від доходу боржника, замість раніше присуджених за рішенням суду аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., в резолютивній частині рішення правильно зазначив про стягнення аліментів у визначеній частці з дня набрання рішенням законної сили, а не з часу подачу позову про зміну способу стягнення аліментів.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Шевчука Р.В. та представника ОСОБА_1 адвоката Футерка В.Л. залишити без задоволення.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 15 травня 2025 року залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 18 грудня 2025 року.

Головуючий суддя: Гордійчук С.О.

Судді: Боймиструк С.В.

Шимків С.С.