Справа № 275/419/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 травня 2025 року селище Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Коростишівський завод Реммашторф», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сешвілс ектів» про стягнення заробітної плати та стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

09.05.2025 до Брусилівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення з ДП «Коростишівський завод Реммашторф», ТОВ «Сешвілс ектів» в солідарному порядку заборгованості по заробітній платі в сумі 24 406,72 грн. та середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати в сумі 576 816,90 грн..

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження у справі, встановлено, що вона не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи, чого ОСОБА_1 не зазначено в позові.

Згідно з п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, проте, позивачем не вказано даної інформації.

Пунктом 8 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, чого не вказано в позовній заяві.

Відповідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 4 ст.175 ЦПК України визначено, необхідність зазначення підстав звільнення позивача від сплати судового збору, якщо позовна заява подана особою, звільненою від сплати судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 вказала на те, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно із якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ (в усіх судових інстанціях).

Порядок та строки виплати заробітної плати визначені в статті 115 КЗпП України.

Середній заробіток за затримку з виплати заробітної плати є іншим видом виплат, який врегульований Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995.

Таким чином, вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є тотожною до вимог про стягнення заробітної плати, а тому не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, при пред`явленні якої позивач звільняється від сплати судового збору, на відміну від вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Однак, судовий збір у справі позивачем не сплачено. З заявами про зменшення розміру судового збору, відстрочення чи звільнення від його сплати позивач не звертався, інших підстав не сплати судового збору не навів.

Положеннями ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто 1 211,2 грн.), та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто, 15 140 грн.).

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява не є належним чином оформленою та подана до суду не у відповідності до вимог цивільного процесуального закону.

На усунення даних недоліків, позивачу необхідно вказати в позовній заяві відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідачів; ціну позову; відомості про знаходження оригіналів доданих доказів; надати докази сплати судового збору у розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто 1 211,2 грн.), та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто, 15 140 грн.), або підстав для звільнення від сплати судового збору.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Коростишівський завод Реммашторф», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сешвілс ектів» про стягнення заробітної плати та стягнення середнього заробітку залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 5 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не буде усунуто в строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 12.05.2025.

Суддя Миколайчук П.В.