Провадження № 2/554/5578/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,

за участі учасників справи:

відповідач: ОСОБА_1 ,

представник відповідача: адвокат Тарасенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» у жовтні 2025 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 16 326,86 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29.07.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ТОВ "Автосервіс Альянс" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №329/22-Т/ПЗ, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «FIAT NUOVO DOBLO» р/н НОМЕР_1 .

16.12.2022 року о 17 год. 25 хв. в м. Полтава, на вул. Матросова, буд. 17, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «CHEVROLET AVEO», д/н НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «FIAT NUOVO DOBLO», р/н НОМЕР_3 . Внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу «FIAT NUOVO DOBLO», р/н НОМЕР_3 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завдано матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно до рахунку СТО №657 від 19.12.2022 року ФОП ОСОБА_2 склав 33 399,00 грн.

Винним у вчиненні ДТП, що трапилася 16.12.2022 року о 17 год. 25 хв. в м.Полтава, на вул.Матросова, буд. 17, внаслідок якої було пошкодженого застрахований у позивача автомобіль «FIAT NUOVO DOBLO», р/н НОМЕР_3 , є ОСОБА_1 .

Відповідно до страхового акту №006.01907322-1 від 23.12.2022 року позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 33 399,00 грн. Виконуючи свої зобов`язання за Договором страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 33 399,00 грн.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «CHEVROLET AVEO», д/н НОМЕР_2 , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «УТСК», згідно полісу №211205447 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 160 000,00 грн., франшиза встановлена в розмірі 0 грн.

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулась до ПрАТ «УТСК» з заявою на виплату суми сплаченого страхового відшкодування, на що ПрАТ «УТСК» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля (60%) в сумі 17 072,14 грн.

За таких обставин до позивача (ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») у порядку зворотної вимоги перейшло право на отримання від відповідача ОСОБА_1 різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), завданої внаслідок зазначеної вище ДТП.

Ухвалою суду від 29.10.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

17.11.2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що він погоджується з фактами, викладеними у заяві, але заперечує проти викладених в ній позовних вимог. Вказує, що Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03.10.2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника».

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ) (постанова КЦС ВС від 20.08.2024 року №712/9328/21 (61-12562св23). Відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик (АТ «УТСК» та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми (а.с.51-54).

01.12.2025 року від представника ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, який позивач додав до позовної заяви, коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля «FIAT NUOVO DOBLO», р/н НОМЕР_4 , склав 0,60. Даний розрахунок був виготовлений спеціалістом ПрАТ «УТСК». Оскільки ПрАТ «УТСК» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 17 072,14 грн. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, який становить 0,60), то у страховика відповідача не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка склала 16 326,86 грн., незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності). Так як страховик відповідача (ПрАТ «УТСК») виплатив страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,60), відповідно він виконав своє зобов`язання перед відповідачем.

Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні дані, що відповідач як страхувальник за полісом № EP-211205447 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності оспорював рішення страховика про визначення розміру страхового відшкодування потерпілому, в тому числі з підстав незгоди з застосованим коефіцієнтом фізичного зносу автомобіля (а.с.61-62).

Представник позивача до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. В заяві просив про розгляд справи у його відсутність.

Суд вважає, у відповідності до ст.211 ЦПК України, розглянути справу у відсутність представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Представник відповідача - адвокат Тарасенко Р.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав, вказаних у відзиві. Зазначив, що в даному випадку страховий ліміт не перевищений. Відбулась заміна деталі на нову; повністю були покриті всі збитки позивача.

Заслухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 29.07.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ТОВ "Автосервіс Альянс" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №329/22-Т/ПЗ, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «FIAT NUOVO DOBLO» р/н НОМЕР_1 (а.с.6-13).

16.12.2022 року о 17 год. 25 хв. в м. Полтава, на вул. Матросова, буд. 17, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «CHEVROLET AVEO», д/н НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «FIAT NUOVO DOBLO», р/н НОМЕР_3 .

Винним у вчиненні ДТП, що трапилася 16.12.2022 року о 17 год. 25 хв. в м.Полтава, на вул.Матросова, буд. 17, внаслідок якої було пошкодженого застрахований у позивача автомобіль «FIAT NUOVO DOBLO», р/н НОМЕР_3 , є ОСОБА_1 (а.с.22).

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «CHEVROLET AVEO», д/н НОМЕР_2 , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАт «УТСК», згідно полісу №211205447 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 160 000,00 грн., франшиза встановлена в розмірі 0 грн. (а.с.39).

16.12.2022 року складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), який підписаний представником ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», а також власником пошкодженого транспортного засобу (а.с.23-25).

Згідно з рахунком на оплату №657 від 19.12.2022 року, наданим ФОП ОСОБА_2 , вартість ремонтних робіт та матеріалів щодо пошкодженого автомобіля «FIAT NUOVO DOBLO» р/н НОМЕР_1 , склала 33 399,00 грн. (а.с.26).

Згідно зі страховим актом №006.01907322-1 від 23.12.2022 року та розрахунком страхового відшкодування вартість ремонту (з урахуванням зносу у випадках відшкодування з урахуванням зносу) становить 33 399,00 грн., сума відшкодування 33 399,00 грн. (а.с.27,28).

Вказану суму згідно з платіжним дорученням №67740538 від 26.12.2022 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало для ФОП ОСОБА_2 із призначенням платежу: страхова виплата ТОВ «Автосервіс-Альянс», акт №006.01907322-1 від 23.12.2022 року згідно з рахунком №657 від 19.12.2022 року без ПДВ (а.с.29).

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось із вимогою до ПрАТ «УТСК» про відшкодування проведеної потерпілому внаслідок ДТП страхової виплати.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування розмір страхового відшкодування нараховано ПрАТ «УТСК» із врахуванням коефіцієнту зносу, що становить 17 072,14 грн. (а.с.30).

ПрАТ «УТСК» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля (60%) в сумі 17 072,14 грн. (а.с.31-38).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28,29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №686/17155/15-ц вказав, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 30 жовтня 2019 року у справі №753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі №755/5374/18, від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17, від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19.

Тобто, страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту безпосередній винуватець.

Відповідно до умов договору страхування, позивач відшкодував страхувальнику за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності витрати на ремонт автомобіля в розмірі 33 399,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №67740538 від 26.12.2022 року.

Страховик винуватця ПрАТ «УТСК» в добровільному порядку відшкодував позивачу збитки в розмірі 17 072,14 грн., з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «FIAT NUOVO DOBLO» р/н НОМЕР_1 (0,60), що підтверджується листом ПрАТ «УТСК» та розрахунком суми страхового відшкодування (а.с.30).

Разом з тим, порядок розрахунку вартості матеріального збитку встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року (далі Методика).

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі №924/675/17.

Відповідно до пункту 7.38 Методики коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів (далі КТЗ), строк експлуатації яких не перевищує: 5 років для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років для інших легкових КТЗ.

Відповідно до пункту 7.39 зазначеної Методики винятком стосовно використання зазначених вимог є:б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)).

У своєму розрахунку (а.с.30) ПрАТ «УТСК» зазначило про те, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «FIAT NUOVO DOBLO» р/н НОМЕР_1 , становить 33 399,00 грн., в тому числі, вартість замінених складових 26 991,00 грн., вартість робіт 4968,00 грн., вартість матеріалів 1440,00 грн. Коефіцієнт зносу замінених складових, згідно з п. 7.39 (б) Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів становить 0,60. Розмір збитку складає 17 072,14 грн.

Отже, ПрАТ «УТСК» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 17 072,14 грн. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу), а відтак, у страховика відповідача не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка склала 16 326,86 грн., незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності).

При цьому, відповідачем не спростовано відсутність підстав для застосування коефіцієнта фізичного зносу 0,60 при розрахунку розміру збитку. Матеріали справи не містять жодних належних доказів на спростування відповідачем розрахунку суми страхового відшкодування, здійсненого позивачем, відповідач не надав іншого розрахунку розміру шкоди, а також документів, які б спростовували визначений страховиком відповідача розмір виплати, що підлягала сплаті на користь позивача.

Отже, з відповідача як з особи, яка винна у вчиненні ДТП, на користь позивача підлягають стягненню кошти у розмірі 16 326,86 грн., що становлять різницю між виплаченим позивачем страхувальнику сумою страхового відшкодування 33 399,00 грн. та відшкодованою страховиком відповідача сумою 17 072,14 грн.

Твердження відповідача про те, що на нього не може бути покладено відповідальність відшкодувати шкоду, оскільки розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, суд до уваги не бере, оскільки потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, то деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку відповідно до вимог статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на встановлені у справі обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, судом ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ«Страхова компанія «Арсенал Страхування» судовий збір в сумі 3 028 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,211, 259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 1166,1194 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», місцезнаходження: 03056, м.Київ, вул.Борщагівська,154, , 16 326,86 гривень шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тасудовий збір в сумі 3 028 гривень.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», місцезнаходження: 03056, м.Київ, вул.Борщагівська,154, ;

відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено 19.12.2025 року.

Суддя А.М.Чуванова