Справа № 2-5491/09
Провадження № 2-п/161/54/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Шестерніна В.Д., вивчивши матеріали заяви «про визнання недійсною заяви про перегляд заочного рішення від 13.09.2009 та скасування ухвали від 04.02.2010 справа №2-5491/09» у цивільній справі №2-5491/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

встановив:

09.05.2025 ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою «про визнання недійсною заяви про перегляд заочного рішення від 13.09.2009 та скасування ухвали від 04.02.2010 справа №2-5491/09» (далі по тексту - заява), в якій просив суд:

«1.Визнати недійсною заяву про перегляд заочного рішення від 13.09.2009.

2.Скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.02.2010 у справі №2-5491/09.

3.Призначити дану справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відповідно до кредитного договору від 17.07.2007 до нового розгляду».

Вивчивши та проаналізувавши матеріали заяви суд зауважує таке.

У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 01.07.2021 у справі №9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01.02.2022 у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36)).

Насамперед, суд констатує, що аналіз змісту поданої Заяви (зокрема, але не виключно, твердження: «таким чином, я вважаю, що заява про перегляд заочного рішення від 13.09.2009 є недійсною та ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.02.2010 у справі №2-5491/09 є незаконною», посилання на приписи ст. ст. 284, 288 ЦПК України, прохальної частини заяви) свідчить про те, що заявник прагне домогтися повторного розгляду цивільної справи та використовує для цього процесуальний інститут перегляду заочного рішення. У суду немає підстав інтерпретувати подану заяву як будь-який інший процесуальний документ, процесуальна можливість подання якого передбачена приписами ЦПК України (наприклад, заява про видачу судового наказу, позовна заява, заява у справі окремого провадження, апеляційна скарга, заява із процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення у цивільній справі (розділ VI ЦПК України), скарга в порядку контролю за судовим рішенням (розділ VII ЦПК України) тощо).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлені такі обставини.

З матеріалів відновленого судового провадження у цивільній справі №2-2320/10 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вбачається, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2009 року в цивільній справі №2-5491/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/1101/74/36902 від 17 липня 2007 року в розмірі 411 104,33 грн, з них: заборгованість за кредитом - 49 093,23 дол. США, заборгованість за відсотками - 2 379,30 дол. США, пеня - 2 478,17 дол. США, а всього заборгованість відповідача складає 53 950,70 дол. США, що по курсу Національного банку України станом на 19 червня 2009 року становить 411 104,33 грн, а також додаткові витрати на конвертацію валюти для погашення заборгованості відповідача в розмірі 822,21 грн.

25 листопада 2009 року ОСОБА_1 подав до Луцького міськрайонного суду Волинської області заяву, у якій зазначив про ухвалення 13 жовтня 2009 року заочного рішення у справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просив переглянути заочне рішення від 13 жовтня 2019 року у справі №2-5491/09 (так зазначено в заяві). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2010 року, яка постановлена за наслідками розгляду цієї заяви у справі, якій присвоєно №2-5491/09, задоволено заяву ОСОБА_1 , скасовано заочне рішення від 13 жовтня 2009 року.

В ухвалі Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2010 року, яка постановлена за наслідками розгляду цієї заяви у справі, якій присвоєно №2-5491/09, встановлено, що 13 жовтня 2009 року ухвалено заочне рішення у вказаній справі, наведено мотиви для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, в резолютивній частині ухвали вказано про скасування заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від «13.10.2008» та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Аналізуючи зміст мотивувальної та резолютивної частини, суд вважав, що в резолютивній частині ухвали допущено описку в частині року постановлення заочного рішення, оскільки насправді подана заява про перегляд рішення, яке ухвалено 13 жовтня 2009 року.

Повторним заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2010 року в цивільній справі №2-2320/10 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (договором №014/1101/74/36902 від 17 липня 2007 року) позов задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/1101/74/36902 від 17 липня 2007 року в розмірі 411 104,33 грн, з них: заборгованість за кредитом - 49 093,23 дол. США, заборгованість за відсотками - 2 379,30 дол. США, пеня - 2 478,17 дол. США, а всього заборгованість відповідача складає 53 950,70 дол. США, що по курсу Національного банку України станом на 19 червня 2009 року становить 411 104,33 грн, а також додаткові витрати на конвертацію валюти для погашення заборгованості відповідача в розмірі 822,21 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 01 лютого 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі (№2-2320/10) за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/1101/74/36902 від 17 липня 2007 року за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на повторне заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2010 року.

Отже, повертаючись до поданої заяви, враховуючи здійснену судом її інтерпретацію та беручи до уваги встановлені обставини, суд дійшов таких висновків.

Чинним законом не передбачено такої правової конструкції як визнання недійсною заяви про перегляд заочного рішення, що відповідно виключає процесуальну можливість розгляду і вирішення такої вимоги.

Ухвалою суду від 04.02.2010, яку заявник просить скасувати, за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення було скасоване заочне рішення і призначена справа до розгляду в загальному порядку. Така ухвала оскарженню не підлягає.

Норми, які містяться в ЦПК України (як в редакції закону на час постановлення ухвали суду від 04.02.2010, так і в чинній редакції) не передбачають можливості скасування такої ухвали судом, який її постановив.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили.

Відсутність у главі 11 «Заочний розгляд справи» розділу III «Позовне провадження» ЦПК України прямої вказівки на ті повноваження суду, які мають бути ним реалізовані у разі подання заяви про визнання недійсною заяви про перегляд заочного рішення та/або про скасування ухвали, якою було скасоване заочне рішення і призначена справа до розгляду в загальному порядку, дає підстави для висновку про те, що відповідно до загальних положень ЦПК України така заява не приймається до розгляду.

Отже, оскільки розгляд такої заяви не передбачений ЦПК України, суд вважажає, що слід відмовити у прийнятті до розгляду заяви «про визнання недійсною заяви про перегляд заочного рішення від 13.09.2009 та скасування ухвали від 04.02.2010 справа №2-5491/09».

Керуючись ст. ст. 260, 261, 287, 288, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 «про визнання недійсною заяви про перегляд заочного рішення від 13.09.2009 та скасування ухвали від 04.02.2010 справа №2-5491/09» у цивільній справі №2-5491/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали суду складено - 12.05.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін