Провадження №2/523/8271/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"16" грудня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дяченко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 523/22690/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаною вище позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.04.1999р. між ними ОСОБА_5 який діяв від свого імені та від імені на той час неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_6 (покупці) з однієї сторони та ОСОБА_4 з другої сторони (продавець), укладено договір № 99С-/0044 купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до умов якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_5 який діяв від свого імені та від імені на той час неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_6 купили квартиру АДРЕСА_1 , яка складається із трьох кімнат, яка належала продавцю на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 18.03.1999.

Договір № 99С-/0044 від 01.04.1999 р. купівлі-продажу квартири зареєстрований в ОМБТІ та РОН 06.07.1999 року під №25 стр. 126 кн. 10.

Правочин сторонами виконано у повному обсязі, а саме відповідачем було звільнено квартиру в тому числі знято з реєстраційного обліку, передано покупцям ключі.

Після укладання договору, ОСОБА_5 разом зі дружиною ОСОБА_1 та їх неповнолітніми дітьми вселилися у вказану квартиру.

Позивачі проживають в квартирі тривалий час, зареєстровані в ній, сплачують всі належні комунальні послуги та утримують квартиру у належному стані.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну йому частку у майні, у тому числі і на вищезазначену квартиру. При зверненні позивачів до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округ Луцях Т.М., щодо отримання свідоцтва про прийняття спадщини, їм було відмовлено з тих підстав, що правовстановлюючий документ на квартиру не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору та рекомендовано звернутися до суду для визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Враховуючи вищезазначене, позивачі просять суд визнати Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 99С-/0044 від 01 квітня 1999 року трьох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , дійсним.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Позивачі у судове засідання не з`явилися. Представник позивачів адвокат Гайдай Я.Ф. надала до суду заяву про підтримання позовних вимог в якій також просила здійснити розгляд справи у їх із позивачами відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку статей 128, 130 ЦПК України. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду останній не подавав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Отже, враховуючи згоду позивача на проведення розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідачів, які причини неявки не повідомили, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.04.1999р. між ОСОБА_5 який діяв від свого імені та від імені на той час неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_6 (покупці) з однієї сторони та ОСОБА_4 з другої сторони (продавець), укладено договір № 99С-/0044 купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до умов якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_5 який діяв від свого імені та від імені на той час неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_6 купили квартиру АДРЕСА_1 , яка складається із трьох кімнат, яка належала продавцю на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 18.03.1999.

Договір № 99С-/0044 від 01.04.1999 р. купівлі-продажу квартири зареєстрований в ОМБТІ та РОН 06.07.1999 року під №25 стр. 126 кн. 10.

Вказаний договір купівлі-продажу нотаріально засвідчений не був, однак сторони по договору домовилися щодо усіх істотних умов і відбулося повне його виконання, а укладався він на біржі так як це не суперечило законодавству того часу.

Покупець, свої обов`язки за договором виконав, сплатив вказану в договорі суму відповідачам.

Після укладення договору відповідач висилився з квартири в зазначений договором строк та знявся з реєстраційного обліку.

Після укладання договору позивачі сплачували всі комунальні послуги, володіли та користувалися даною квартирою.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі і на вищезазначену квартиру.

Відповідно відповіді приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округ Луцях Т.М., на заяву позивачів про прийняття спадщини, вбачається, що їм було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини з тих підстав, що правовстановлюючий документ на квартиру не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору та рекомендовано позивачам звернутися до суду для визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Згідно ст. 638 ЦК України (2003 р.) договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, тобто чинного на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час.

Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, суд доходить висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ч.2 ст.47, ч.2 ст.227 ЦК України(в редакції 1963р), статтями 259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним- задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна трьох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , №99С-/0044 від 01 квітня 1999 року, посвідчений Одеською універсальною біржею «Вітязь», укладений між ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ОСОБА_5 який діяв від свого імені та від імені на той час неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_7 з іншої сторони.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 22.12.2025р.

Суддя: К.О. Далеко