Справа № 128/5233/25
УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., отримавши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

24.12.2025 до Вінницького районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» подано вищевказану позовну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження по справі оглядом матеріалів даної позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦПК України, представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У частині першій статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П»підписана представником Марченко Наталією Олександрівною.

Установлено, що до даної позовної заяви долучено копію довіреності №02 від 17.09.2025, якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор П» в особі директора Лемешко Ольги Борисівни, яка діє на підставі статуту, уповноважує ОСОБА_2 , крім іншого, представляти інтереси товариства у загальних, господарських, адміністративних судах першої, апеляційної та касаційної інстанції та третейських судах.

Підписуючи позовну заяву від імені ТОВ «Факторинг П», Марченко Н.О. не довела, що вона діє як його представник, яким для юридичної особи може бути тільки адвокат.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 (справа № 303/4297/20) зауважила, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, коли набрав чинності Закон України від 18 грудня 2019 року № 390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення», самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Вказане також узгоджується із позиціями, викладеними, серед інших, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 (справі № 303/4297/20), Верховного Суду в складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2024 (справа № 591/2885/23), від 19.02.2024 (справа № 367/1906/23), від 21.02.2024 (справа № 297/2875/17), від 23.02.2024 (справа № 761/36171/16-ц), від 26.02.2024 (справа № 133/2744/21), від 26.02.2024 (справа № 2011/17564/12), від 27.02.2024 (справа № 2-401/11), від 28.02.2024 (справа № 758/7617/23), від 14.10.2025 (справа № 692/1344/24).

Процесуальні закони визначили, що представники сторін, третіх осіб, а також осіб, які за законом мають право звертатися до суду в інтересах інших, можуть діяти у судовому процесі або за правилами самопредставництва, або як власне представники. Останніми можуть бути: адвокати, законні представники, а у випадках, визначених у процесуальних законах, зокрема у малозначних справах, справах незначної складності, інші особи (стаття 60 ЦПК України).

Повноваження саме цих представників підтверджують документи, визначені у частинах першій і четвертій статті 62 ЦПК України. Тому недостатнім для самопредставництва юридичної особи є видана нею на ім`я одного з працівників довіреність.

Якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до ЄДР, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є). Отже, за наявності інформації щодо такої особи в ЄДР, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, немає підстав додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою статті 56 Господарського процесуального кодексу України, статутом, положенням, трудовим договором (контрактом), оскільки суд може покладатись на відомості з ЄДР як на достовірні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 у справі № 910/16580/23).

У даному випадку, підписуючи позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг П» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, представником Марченко Н.О. долучено до позовної заяви лише копію довіреності. Проте суду не надано жодного документа (як-от трудового договору (контракту), посадової інструкції, витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), який би засвідчував можливість підписанта діяти від імені позивача за правилами самопредставництва останнього, як і не надано підтвердження того, що підписант є адвокатом.

Отже, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг П» підписана особою, яка не має права її підписувати, так як не надано суду жодних підтверджень того, що коло трудових (посадових) обов`язків Марченко Н.О. охоплює можливість діяти від імені позивача у суді за правилами самопредставництва.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі вищезазначеного, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг П» слід повернути, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути позивачу разом з доданими документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

СУДДЯ