У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Мурашова Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюб,

В С Т А Н О В И В:

23.12.2025 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України.

Так, в порушення ч.1 ст.177 ЦПК України позивач не додав до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, для вручення відповідачу.

Крім того, відповідно до ч.3,4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви повинен бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Позивач ОСОБА_1 документу про сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі до позовної заяви не додав, а заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору, пославшись на те, що він на цей час не перебуває у трудових відносинах, регулярного або разового доходу немає, грошові накопичення, платіжні рахунки та інші фінансові інструменти відсутні, що виключає можливість авансування будь-яких платежів державі. За таких обставин вимога попередньої сплати судового збору створює для нього абсолютний фінансовий бар`єр доступу до суду та фактично трансформує гарантоване Конституцією право на удовий захист у платну та умовну послугу. Відсутність документального підтвердження доходів є прямим наслідком відсутності будь-якого доходу. Вимога таких підтверджень формує замкнуте коло, що само по собі є додатковою непропорційною перешкодою доступу до правосуддя. Суд зобов`язаний оцінювати реальний майновий стан людини та не має дискреції ігнорувати обставини, які свідчать про відсутність платоспроможності.

Оцінивши доводи позивача, суддя приходить до такого.

Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу приписів ч.1 ст.175 ЦПК України свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування позивач викладає у позовній заяві, яка за формою та змістом повинна відповідати вимогам ч.2-6 ст.175, ст.177 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Питання щодо сплати судового збору та його розміру визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до пп.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20грн).

Відповідно до ст.8 вказаного Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Відповідно до ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі (ч.1).

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч.3).

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати, зобов`язана одночасно надати докази, які підтверджують наявність обставин, якими обґрунтоване таке клопотання (ч.5).

Отже, держава визначилась із засобом, який може використовуватись для доступу до суду шляхом подачі позову без оплати його судовим збором.

Підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на особу, яка заявила про це.

Визначальним чинником, який дає підстави для застосування ст.8 Закону України «Про судовий збір» законодавець пов`язав із поняттям «майнового стану сторони», яке в такій редакції є оціночним в кожній окремій справі та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Зокрема, в ч.3 ст.8 Закону України «Про судовий збір» законодавець прямо вказав на те, що при визначенні майнового стану особи суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку, рахунків в банківських установах, тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Оцінивши повідомлені позивачем ОСОБА_1 обставини та надані на їх підтвердження докази, суд вважає, що останнім не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження свого незадовільного майнового стану, який позбавляє його можливості сплатити судовий збір за цей позов у вказаному розмірі.

Зокрема, посилаючись на непрацевлаштування, відсутність доходів, грошових накопичень та будь-яких інших платіжних інструментів, позивач не надав суду доказів на підтвердження цих обставин, що є його прямим процесуальним обов`язком, визначеним ч.5 ст.136 ЦПК України.

За таких обставин, суд не знаходить законних підстав для звільнення позивача від сплати судового збору і вважає, що в даному випадку сплата судового збору не ускладнює позивачу доступ до правосуддя таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та переслідує законну мету.

Суд вважає, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами позивача стосовно можливості звернення до суду за умови виконання ним вимог закону щодо оплати позовної заяви судовим збором в цій справі дотримано.

Таким чином, в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, а позовну заяву на підставі ст.185 ЦПК України слід залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Вказані судом недоліки повинні бути усунені шляхом подання суду копії позовної заяви з додатками для вручення відповідачу та платіжного документу про сплату судового збору на користь держави (рахунок: UA0008514, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Хортиц./22030101, код ЄРДПОУ 37941997, код класифікації доходів бюджету:22030101).

Керуючись ст.2,4,136,175,177,185 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір»,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною і йому повернута.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А.Мурашова

25.12.2025