Номер провадження 2-о/754/449/25
РІШЕННЯ

Іменем України

29 грудня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Управління соціальної та ветеранської політики Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування фізичної особи на утриманні,

Короткий зміст заявлених вимог

11 серпня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бартосевич Б.Б. Заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з рідним братом ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 1992 по 2024, та перебування на його утриманні.

Заявник обґрунтував заяву тим, що з 1992 року спільно проживав із братом, мав спільний побут та перебуває на його утриманні на час смерті. Метою встановлення факту є реалізація соціально-економічних прав, пов`язаних з отриманням соціальних виплат, пенсій, пільг, субсидій, грошової компенсації (допомоги) у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 , а також надання статусу члена сім`ї учасника бойових дій.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника. Просив розглядати справу на підстав наявних матеріалів справи, додатково надав копію рішення про розірвання шлюбу.

Позиція заінтересованих осіб

Міністерство оборони України, Управління соціальної та ветеранської політики Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації не надала жодних пояснень щодо обставин, викладених в заяві.

Суд розглядає заяву на підставі наявних матеріалів справи.

Фактичні обставини, встановлені судом

Заявник, ОСОБА_1 , є братом ОСОБА_2 , 1983 р.н (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 14.10.1976, свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 20.09.1983).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали та були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (копії паспортів, інформація Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА № 13537521 від 11.08.2025).

ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час мобілізації 26.06.2024 та загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час захисту Батьківщини на околицях н.п. Миколаївка Покровського району Донецької області сповіщення № 511 видане сім`ї 04.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 ).

15.05.2025 Управління соціальної та ветеранської політики Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації листом № 341 відмовило у встановленні статусу особи, на яку поширюється дія статті 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII.

Оцінка Суду

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22, провадження № 14-132цс23).

Розглядаючи заяви в окремому провадженні, суд на підставі поданих доказів з`ясовує можливість досягнення цієї мети, яку перед собою ставить заявник, у разі подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Питання про те, чи має юридичне значення той чи інший факт, із заявою про встановлення якого особа звернулася до суду, вирішується залежно від мети його встановлення (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 161/9609/22, провадження № 61-12995сво22.).

Метою встановлення отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) учасника бойових дій.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до підпункт 2 пункту 1 статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія цього Закону поширюється, зокрема, на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

У пункті 4 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:

діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

вдова (вдівець);

батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Частина п`ята статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать:

батьки;

один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні;

діти, які не мають (і не мали) своїх сімей;

діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття;

діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти;

утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Поняття членів сім`ї визначається відповідно до положень Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, для того, щоб мати право на призначення та отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: а) факт проживання з загиблим; б) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків (пункт 38 постнови Верховного Суду від 16 квітня 2025 року, справа №280/3747/23).

Обставини того, що заявник є членом сім`ї, який проживав разом із загиблим військовослужбовцем, мають значення та враховуються під час вирішення питання про встановлення факту перебування заявника на утриманні загиблого батька за життя відповідно до статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" . Для встановлення факту перебування особи на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця, що необхідно для отримання заявником разової грошової допомоги, має значення встановлення обставин перебування такої особи на повному утриманні померлого військовослужбовця або одержання від нього допомоги, яка була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування (постанова Верховного Суду від 27.11.2024 у справі № 201/14776/23).

Статтею 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків; б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", або є особами з інвалідністю; в) один з батьків, або чоловік (дружина), або дід, бабуся, брат чи сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) зайнятий доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, і не працює; г) дід і бабуся - в разі відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення" члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого також має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2025 року у справі № 442/1002/24).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заявник не надав доказів, які б відповідали критеріями належності, допустимості та достатності (статті 76-78 ЦПК України) на підтвердження обставин, що він утриманцем загиблого брата, ОСОБА_2 .

Не надано жодних доказів, як б підтверджували непрацездатність Заявника, надання братом Заявнику матеріальної допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів для його існування. Зокрема, не підтверджено факт регулярного перерахування грошових коштів на картковий рахунок чи надання допомоги в інший спосіб. Сам лише факт спільної реєстрації та проживання Заявника та померлого не є достатньою підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні. Обставина щодо розірвання шлюбу Заявника у листопаді 2019 року не має правового значення для вирішення даної справи.

Письмові заяви з нотаріально посвідченими підписані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в яких останні стверджують, що ОСОБА_1 постійно проживав з ОСОБА_2 та перебував на його утриманні, Суд не бере до уваги. Відповідно до вимог процесуального закону, показання свідка повинні бути надані в судовому засіданні особисто, з дотриманням принципів безпосередності та змагальності, що забезпечує можливість сторін ставити питання, перевіряти достовірність таких відомостей, з`ясовувати джерело обізнаності та обставини, за яких надано показання. Подання письмових заяв свідка, на яких підпис посвідчується нотаріусом, ЦПК України не передбачено.

Отже, такий доказ (нотаріально посвідчена письмова заява) не передбачений процесуальним законом і, як наслідок, є недопустимим.

З цих підстав Суд відмовляє у задоволенні заяви про встановлення заявленого факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з рідним братом ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 1992 по 2024, та перебування на його утриманні з метою отримання статусу члена сім`ї військовослужбовця, який загинув, та отримання одноразової грошової допомоги (пільг).

Керуючись статтями 13, 76-80, 293, 294, 315 ЦПК України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Управління соціальної та ветеранської політики Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування фізичної особи на утриманні - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд підписує повне рішення без його проголошення через неявку всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи (частина четверта статті 268 ЦПК України). Заявник подав заяву про розгляд справи без її участі. Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) - 29 грудня 2025 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО