Справа № 509/2987/24
24 листопада 2025 року с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Бочарова А.І.
при секретарі Сірман Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Овідіополь цивільну справу за позовом
поділ спільного сумісного майна подружжя,-
- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частку вказаного об`єкта нерухомості;
- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частку вказаного об`єкта нерухомості.
У відповідності до положень ст. 33 ЦПК України, справу за позовом ОСОБА_1 розподілено судді Овідіопольського районного суду Одеської області - Бочарову А.І.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.05.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя. Підготовче судове засідання призначено на 18.07.2024 року на 10:00.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.08.2024 року, було задоволено клопотання адвоката Друганової В.А. представника позивача ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручено ПП «Одеський науковий-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.».
На вимогу експерта ОСОБА_3 , був наданий технічний звіт з топографо- геодезичних вишукувань за адресою: АДРЕСА_1 .
10.02.2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшов висновок директора ПП «Одеський науковий-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» - Скибінської Т.М., № 035/2024 від 31.01.2025 року, та матеріали цивільної справи.
10.02.2025 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.02.2025 року було відновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, призначено підготовче судове засідання на 25.03.2025 року на 11:30.
16.04.2025 року ОСОБА_1 подала до Овідіопольського районного суду Одеської області заяву про збільшення позовних вимог та просила суд прийняти збільшену позовну заяву до сумісного розгляду з первинною позовною заявою.
- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на 49/100 частин будинку АДРЕСА_1 , виділивши їй приміщення № 1-6, № 1-7 та № 1-8 (зазначено на малюнку червоним кольором, які складають 49/100 частин, що на 1/100 частину (14 214 грн в інвентаризаційних цінах) менше ідеально належної.
Стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію, в розмірі 24 409 грн по ринковій вартості за 1/100 частину житлового будинку.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) частину земельної ділянки, площею 0,0285 га (зазначена на малюнку червоним кольором), яка належить їй відповідно до її ідеальної частки, з необхідністю обладнати вхід на частину земельної ділянки, яка запропонована їй до виділу при першому запропонованому варіанті розподілу земельної ділянки, з боку АДРЕСА_1 .
17.06.2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила збільшити позовні вимоги, з урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи з варіантами розподілу будинковолодіння та земельної ділянки АДРЕСА_1 , де остаточні вимоги звучать наступним чином:
1. Прийняти збільшену позовну заяву до сумісного розгляду з первинною позовною заявою.
3. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на 49/100 частин будинку АДРЕСА_1 , виділивши їй приміщення № 1-6, № 1-7 та № 1-8 (зазначено на малюнку червоним кольором, що на 1/100 частину (14 214 грн в інвентаризаційних цінах) менше ідеально належної.
4. Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію, в розмірі 24 409 грн по ринковій вартості за 1/100 частину житлового будинку.
6. Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на 51/100 частину будинку АДРЕСА_1 , виділивши йому приміщення № 1-1, № 1-2, № 1-3, № 1-4 та № 1-5 (зазначено на малюнку зеленим кольором), що на 1/100 частину (14 214 грн в інвентаризаційних цінах) більше ідеально належної.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.09.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11:30 01.10.2025 року.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, але представник звернувся до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, справу слухати без їх участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами
Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 08.11.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , видане Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області від 08.11.2019 року, актовий запис № 1857/.
Сторони мають спільну дитину, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 13.10.2020 року.
В період шлюбу подружжя придбало земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , однак договір купівлі-продажу земельної ділянки був оформлений на ім`я ОСОБА_2 ..
18.12.2019 року Відділом містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області забудовнику ОСОБА_2 виданий будівельний паспорт для будівництва житлового будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ; затверджені вимоги до забудови земельної ділянки.
Довідками про реєстрацію місця проживання № 1110, № 1111, 1114, виданими Великодолинською селищною радою від 28.10.2021 року, підтверджується реєстрація місця проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачка вважає, що на підставі презумпції спільної сумісної власності подружжя, відповідно до ст. 60 СК України, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а тому вважає за необхідне порушити питання про поділ майна подружжя в судовому порядку, відповідно до ст.ст. 69, 70, 71 СК України, у зв`язку з неможливістю це зробити за взаємною згодою.
ОСОБА_1 також порушує питання про визнання права власності на земельну ділянку, у відповідній частці до житлового будинку, що узгоджується зі ст. 377 ЦК України та позицією Верховного Суду у постанові №509/4566/16-ц від 24.10.2018 року.
- Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , видане Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області від 08.11.2019 року, підтверджується реєстрація шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 1857.
- 18.12.2019 року Відділом містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області забудовнику ОСОБА_2 виданий будівельний паспорт для будівництва житлового будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ; затверджені вимоги до забудови земельної ділянки.
Відповідно до висновку експерта ПП «Одеський науковий-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» - Скибінської Т.М. від 31.01.2025 року, надано три варіанти розподілу житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачка ОСОБА_1 просить розподілити житловий будинок та земельну ділянку в АДРЕСА_1 , згідно з першим варіантом, запропонованим експертом, а саме:
1-й варіант розподілу житлового будинку
При першому запропонованому варіанті розподілу сторонам необхідно виконати наступні будівельні роботи, а саме:
встановити перегородку між приміщеннями №1-2 та №1-7, із газобетону товщиною ЗО см, площею 0.6 кв.м.;
Після встановлення перегородки загальна площа житлового будинку зменшиться та буде становити 95.8 кв.м.
закласти дверний проріз між приміщеннями №1-2 та №1-6 (зазначено на малюнку синім кольором);
закласти дверний проріз між приміщеннями №1-1 та №1-8 (зазначено на малюнку жовтим кольором);
- обладнати дверний проріз між приміщеннями №1-7 та №1-8 (зазначено на малюнку фіолетовим кольором);
- обладнати дверний проріз між приміщеннями №1-6 та №1-7 (зазначено на малюнку блакитним кольором);
першому співвласнику у запропонованому до виділу приміщенні №1-6 обладнати санвузол відповідно до вимог ДБН;
- другому співвласнику у запропонованому до виділу приміщенні №1-5 обладнати кухню відповідно до вимог ДБН;
виконати розподіл інженерних комунікацій, до яких підключений та якими обладнаний житловий будинрок, відповідно до розроблених проектів у всіх відповідних інстанціях.
Першому співвласнику при першому запропонованому варіанті розподілу експерт пропонує виділити приміщення №1-6, №1-7 та №1-8 (зазначено на малюнку червоним кольором), які складають 49/100 частин, що на 1/100 частину (14 214 грн в інвентаризаційних цінах) менше ідеально належної.
Другому співвласнику при першому запропонованому варіанті розподілу експерт пропонує виділити приміщення №1-1, №1-2, №1-3, №1-4 та №1-5 (зазначено на малюнку зеленим кольором), які складають 51/100 частину, що на 1/100 частину (14 214 грн в інвентаризаційних цінах) більше ідеально належної.
Розмір грошової компенсації по ринковій вартості за 1/100 частину житлового будинку, яку повинен сплатити другий співвласник першому співвласнику при запропонованому першому варіанті розподілу, становить: 24 409 грн.
Загальна фактична площа земельної ділянки становить 0,0570 га, тобто кожному із співвласників належить по 0,0285 га.
1-й варіант розподілу земельної ділянки, до запропонованого 1-го варіанту розподілу житлового будинку
При першому варіанті розподілу земельної ділянки, до запропонованого 1-го варіанту розподілу житлового будинку експерт пропонує:
Першому співвласнику виділити частину земельної ділянки, площею 0,0285 га (зазначено на малюнку червоним кольором), що відповідає площі земельної ділянки, яка належить йому відповідно до його ідеальної частки.
Першому співвласнику необхідно обладнати вхід на частину земельної ділянки, яка запропонована йому до виділу при першому запропонованому варіанті розподілу земельної ділянки з боку АДРЕСА_1 .
Другому співвласнику виділити частину земельної ділянки, площею 0,0285 га (зазначено на малюнку зеленим кольором), що відповідає площі земельної ділянки, яка належить йому відповідно до його ідеальної частки.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно зі ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Статтею 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувана (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувана, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувана (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
Також у п. 96 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду зазначається, що становлення належності майна на праві спільної сумісної власності також не пов`язане з набранням законної сили рішенням суду, оскільки таке право виникає в силу закону, а не внаслідок ухвалення судового рішення.
Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.
Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 12, 76, 81, 141, 142, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 60,69,70,71 СК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 49/100 частин будинку АДРЕСА_1 ; виділивши їй приміщення №1-6, №1-7 та №1-8 (зазначено на малюнку червоним кольором), що на 1/100 частину (14 214 грн. в інвентаризаційних цінах) менше ідеально належної.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , грошову компенсацію в розмірі 24 409 грн. по ринковій вартості за 1/100 частину житлового будинку.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Суддя А.І.Бочаров