Справа № 351/336/25
Провадження № 22-ц/4808/1860/25
Головуючий у 1 інстанції СЕГІН І. .
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Василишин Л. В.,

Максюти І. О.,

секретар Петрів Д. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Зленка Віталія Анатолійовича на ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2025 року у складі судді Сегіна І. Р., постановлену у м. Городенка Івано-Франківської області, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Городенківський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Перша Снятинська державна нотаріальна контора, ТОВ «Укрборг» про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Зленко В. А. звернувся до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №2-776/2008, вжитих ухвалою Снятинського районного суду від 31 липня 2008 року у справі за позовом ВАТ «Сведбанк» в особі Коломийського відділення регіонального департаменту до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 5 019,71 грн.

В обґрунтування даної заяви представник заявника зазначав, що заочним рішенням Снятинського районного суду від 27 серпня 2008 року задоволено позов ВАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Заявнику стало відомо, що на все нерухоме майно, яке йому належить було накладено два арешти: реєстраційний номер обтяження 8237289 та реєстраційний номер обтяження 8287567. З метою зняття вказаних арештів, він звернувся до Городенківського відділу ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Однак, у знятті накладених арештів йому було відмовлено у зв`язку з тим, що арешт на майно накладався державним виконавцем на підставі ухвали Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2008 року.

Представник заявника Чиборака В. Д. вказував, що матеріали даної справи були знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання справ даної категорії, а тому він не зміг ознайомитися з її матеріалами. Зазначав, що позивач ВАТ «Сведбанк», як юридична особа, припинене, а згідно відповіді на його звернення в Українське бюро кредитних історій в кредитній історії заявника (відповідача) на даний час відсутня інформація про наявність відкритих виконавчих проваджень відносно заявника, в тому числі, і виконавчого провадження ВП № 855654.

Посилаючись на те, що в єдиному реєстрі боржників інформація про заявника відсутня, відомостей про правонаступника ВАТ «Сведбанк» немає, а також на те, що наявність накладеного арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності заявнику, позбавляє його можливості вільно розпоряджатися таким майном на власний розсуд, представник ОСОБА_1 адвокат Зленко В. А. просив скасувати арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8237289, накладений на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Снятинського районного управління юстиції АМ 951020 від 27 листопада 2008 року, а також скасувати арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 8287567), накладений на підставі ухвали Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2008 року по справі № 2-776/2008.

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Зленка В. А., заінтересовані особи: Городенківський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Перша Снятинська державна нотаріальна контора, ТОВ «Укрборг» про скасування заходів забезпечення позову.

У апеляційній скарзі на зазначене рішення суду представник ОСОБА_1 адвокат Зленко В. А., посилаючись на її незаконність та невмотивованість, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову. Представник скаржника звертає увагу суду на те, що ТОВ «ФК «Укрборг», яке було залучене до участі у справі в якості заінтересованої особи, було відомо про розгляд даної справи ще з 11 червня 2025 року, однак будь-яких пояснень, заперечень чи доказів ним надано не було. Зокрема, ТОВ «ФК «Укрборг» не долучило самого договору факторингу №5 від 20 грудня 2010 року, розрахунку заборгованості заявника перед ВАТ «Сведбанк», обґрунтованого розрахунку нарахованої ТОВ «ФК «Укрборг» заявнику заборгованості у сумі 11 307,09 грн., та доказів на підставі яких такий розрахунок заборгованості був здійснений.

Представник Чиборака В. Д. вказує на те, що суд першої інстанції не врахував висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 про те, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що в матеріалах справи відсутні докази набуття ТОВ «ФК «Укрборг» права вимоги за кредитним договором № 0805/0307/50-160 від 21 березня 2007 року, заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні з первісного кредитора (стягувача) ВАТ «Сведбанк» на ТОВ «ФК «Укрборг» , отримання ним на своє ім`я виконавчого листа та його пред`явлення до виконання, а також повідомлення ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Також, суд першої інстанції не врахував відповідь Городенківського ВДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №38195 від 11 червня 2025 року, із змісту якої вбачається, що 24 жовтня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із відсутністю у боржника майна, згідно даних АСВП заміна стягувача в даному виконавчому провадженні не здійснювалась, згідно даних АСВП стягувачем не пред`являвся повторно до виконання виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Сведбанк» боргу у сумі 5 019,17 грн., згідно даних АСВП дане виконавче провадження не відновлювалося; надати копії матеріалів виконавчого провадження неможливо.

Крім того, представник скаржника зазначає, що станом на 26 листопада 2025 року в Єдиному реєстрі боржників інформація про заявника відсутня, жодних виконавчих проваджень відносно заявника не відкрито, і ніякі фізичні та/або юридичні особи протягом останніх майже 15 років не заявляли ніяких фінансових претензій до заявника, в тому числі і ТОВ «ФК «Укрборг».

Представник Чиборака В. Д. звертає увагу на те, що з часу накладення арешту на все майно заявника минуло вже майже 17 років. Сума боргу у розмірі 5 019,71 грн. є неспівмірною із вартістю 4/18 частки трьохкімнатної квартири по АДРЕСА_1 , які належать заявнику на праві приватної власності. Наявність протягом такого тривалого періоду часу арешту, накладеного на майно заявника, порушує його право на мирне володіння своїм майном та право на розпорядження таким майном.

Інші учасники справи правом подачі відзиву на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 не скористалися, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направляли. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Зленко В. А. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судовими повістками та за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Водночас, адвокат Зленко В. А. повідомив про технічну неможливість участі у відеоконференції поза межами приміщення суду та просив розглядати справу без його участі.

Представник ТОВ «Факторингова компанія «Укрборг» подав клопотання, а якому просив розгляд справи проводити без його участі.

Таким чином, суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржена ухвала суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Зленка В. А. про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновків, що на час розгляду заяви потреба в забезпеченні позову не відпала, оскільки станом на 11 червня 2025 року розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Факторингова компанія «Укрборг» за кредитним договором становить 11 307, 09 грн.

Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається, що рішенням Снятинського районного суду від 27 серпня 2008 року у справі № 2-776/2008р. задоволено позов ВАТ «Сведбанк» в особі Коломийського відділення регіонального департаменту до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь ВАТ «Сведбанк» 5 019,71 грн. боргу та нарахувань за кредитним договором, а також 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 8).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 4/18 частини квартири АДРЕСА_2 , на яку ухвалою Снятинського районного суду від 31 липня 2008 року та постановою державного виконавця ВДВС Снятинського районного управління юстиції від 27 листопада 2008 року накладено арешти (а.с. 9).

Згідно відповіді Городенківського відділу ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07 січня 2025 року вбачається, що на виконанні у Снятинському відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 855654 з примусового виконання ухвали Снятинського районного суду № 2-776 від 31 липня 2008 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1 на користь ВАТ «Сведбанк». Також, на виконанні у Снятинському відділі ДВС перебувало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Сведбанк» боргу в сумі 5 019,71 грн. Вищевказане виконавче провадження повернуто стягувачу, а не виконано фактично (а.с. 11).

Згідно відповіді Городенківського відділу ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11 червня 2025 року вбачається, що у Снятинському ВДВС перебувало виконавче провадження № 9423785 з примусового виконання виконавчого листа № 2-776 від 09 вересня 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Сведбанк» боргу в сумі 5 019,71 грн. 05 серпня 2008 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Сведбанк» боргу в сумі 5 019,71 грн., а 24 жовтня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 у зв`язку з відсутністю у боржника майна. Згідно даних АСВП заміна стягувача в даному виконавчому провадженніне здійснювалася, стягувачем повторно до виконання виконавчий документ/лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Сведбанк» боргу в сумі 5 019,71 грн. не пред`являвся, виконавче провадження не відновлювалося (а.с. 64).

Відповідно до відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11 лютого 2025 року ВАТ «Сведбанк» з 05 червня 2009 року мав назву АТ «Сведбанк» (публічне), а з 24 травня 2013 року - ПАТ «Омега Банк». 18 листопада 2019 року ПАТ «Омега Банк», як юридична особа, припинене без правонаступництва (а.с. 17).

Згідно виписки Українського Бюро Кредитних Історій станом на 01 березня 2025 року фінансові зобов`язання ОСОБА_1 за кредитними договорами: № 25759923, № 18, № 3709, № 6683, № 13959716, SAMDNWFC3, PB.UAN.XXFTUO.11484644, заборгованість за комунальними послугами відсутні; виконавчі провадження: 61406595, 60044692, 58397338 завершені. В розшуку ОСОБА_1 не перебуває(а.с. 19-30).

Згідно відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27 травня 2025 року згідно даних архівів, які знаходяться у володінні Фонду, між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є АТ «ОМЕГА БАНК», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 21 березня 2007 року № 0805/0307/50-160, право вимоги за яким відступлене до дати запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Омега Банк» новому кредиторові ТОВ «ФК «Укрборг» () згідно договору факторингу № 5 від 20 грудня 2010 року (а.с. 60).

Відповідно до листа ТОВ «Факторингова компанія «Укрборг» від 11 червня 2025 року Товариство на підставі Договору факторингу № 5 від 20 грудня 2010 року має право вимоги кредитної заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0805/0307/50-160 від 21 березня 2007 року. Станом на 11 червня 2025 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 11 307,09 грн.

Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений статтею 158 ЦПК України, відповідно до якої суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 вбачається, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Отже, скасування заходів забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Згідно із ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Колегія суддів зауважує, що за змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.

З огляду на вищезазначені норми процесуального права, беручи до уваги той факт, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 5 019,71 грн. набуло законної сили у 2008 році, встановлений процесуальним законом строк 90 днів збереження вжитих судом заходів сплив, тому необхідність у дії заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Снятинського районного суду від 31 липня 2008 року, відпала та існують підстави для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову. Крім того, колегія суддів зауважує, що на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про скасування заходів забезпечення позову будь-яких незавершених виконавчих проваджень у даній справі не було, що підтверджується Єдиним реєстром боржників (а.с. 31).

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Снятинського районного суду від 31 липня 2008 року є помилковим.

Що ж стосується вимоги ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих постановою державного виконавця відділу ДВС Снятинського районного управління юстиції АМ 951020 від 27 листопада 2008 року, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У постанові Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі №712/12136/18 висловлено висновок про те, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, можуть звернутися до суду із позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки у справі, що переглядається, заходи забезпечення позову були вжиті постановою державного виконавця відділу ДВС Снятинського районного управління юстиції АМ 951020 від 27 листопада 2008 року, ОСОБА_1 вправі звернутися із скаргою на дії державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справ, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, визначених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Таким чином суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції АМ 951020 від 27 листопада 2008 року, слід закрити.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Зленка Віталія Анатолійовича задовольнити частково.

Ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2025 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2008 року у справі № 2-776/2008 за позовом ВАТ «Сведбанк» в особі Коломийського відділення регіонального департаменту до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме: скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_1 .

Провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжиті постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції АМ 951020 від 27 листопада 2008 року закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2025 року.

Судді В. М. Барков

Л. В. Василишин

І. О. Максюта