Номер провадження: 22-ц/813/6145/25
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,

за участю секретаря Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житлового будівельного кооперативу «Жовтневий 25», Одеської міської ради про визнання особи спадкоємцем четвертої черги та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ЖБК «Жовтневий-25», Одеська міська рада про визнання особи спадкоємцем четвертої черги та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 . Це підтверджується свідоцтвом про смерть №2075 від 04 листопада 2022 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Мати позивача ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована з ОСОБА_4 , який також помер. У ОСОБА_4 була матуся ОСОБА_2 , яка вважала позивача рідним онуком. Позивач стверджує, що він з бабусею проживали однією дружною сім`єю, постійно святкували всі сімейні свята, зокрема свята. Він їй постійно допомагав, купував продукти харчування, ліки.

Поховавши свою бабусю, позивач продовжує користуватись даним майном за вказаною адресою, тобто позивач вступив у володіння спадковим майном: за власні кошти ремонтує житло, підтримує належний санітарно-технічний стан, всі речі та предмети домашнього вжитку, які належали бабусі, тобто вважає, що спадщину він прийняв. Після смерті бабусі, до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач не звертався, оскільки у зв`язку з введенням військового стану у його житті змінились суттєві обставини, а тому він не встиг подати заяву про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, позивач просить:

1. Визнати за ним, ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Одеса, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , четверту чергу спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_2 ,померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

2. Визначити йому, ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Одеса, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ЖБК «Жовтневий-25», ОМР про визнання особи спадкоємцем четвертої черги та визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволено частково. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк у три місяця для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання особи спадкоємцем четвертої черги залишено без задоволення.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі Одеська міська рада просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд першої інстанції, дослідивши надані позивачем докази, правильно встановив, що відсутні підстави для встановлення факту спільного проживання позивача із спадкодавцем та визнання його спадкоємцем четвертої черги, дійшов абсолютно необґрунтованого висновку, що суперечить нормам матеріального права, адже якщо судом встановлено відсутність підстав для віднесення позивача до будь-якої з черг спадкування, у тому числі до четвертої чергу, відповідно у такої особи відсутній юридичний інтерес в такій справі, що у свою чергу унеможливлює задоволення вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в задоволених позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та постановити у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Фактичні обставини справи.

На підставі матеріалів справи встановлено, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою Світланою Юріївною була заведена спадкова справа №24/2023 щодо майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на підставі заяви ОСОБА_1 , яка надійшла до нотаріуса 24.11.2023р..

Нотаріусом було також направлено лист від 27.11.2023р. за №268/02-14 на ім`я ОСОБА_1 у якому повідомлено про необхідність звернення до суду з метою вирішення питання щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи убачається, що інші особи не звертались із заявами про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що спадкоємці першої черги після ОСОБА_2 був її син ОСОБА_4 .

Так ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис №9293, зареєстрований 04.11.1992 у Першому відділі ДРАЦС ОМУЮ.

У ОСОБА_2 був син ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 .

У квартирі АДРЕСА_3 були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому підлягає перегляду виключно у цій частині.

Так, задовольняючи позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску позивача із заявою про прийняття спадщини є поважними, оскільки це було викликано тривалим відрядженням.

Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46цього Кодексу) ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦПК України.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі №720/1079/19, провадження № 61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі №592/18695/18, провадження № 61-13558св19.

З позовної заяви вбачається, що підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 зазначає, що він не знав, що згідно із закону передбачено шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори для вступу у спадщину.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Посилання суду першої інстанції, що пропуск строк був викликаний тривалим відрядженням ОСОБА_1 є помилковими, оскільки такі обставини не зазначались у позовній заяві.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, розглядаючи справу, судова колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та постановити у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Повний текст судового рішення.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Колегія суддів зазначає, що з врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 13, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість виготовлення повного судового рішення у строки, передбачені національним законодавством, а також застосування стабілізаційних графіків відключення світла, апеляційної інстанції було здійснено виготовлення повного тексту судового рішення 19 грудня 2025 року.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2025 року скасувати в частині позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Постановити у цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Житлового будівельного кооперативу «Жовтневий 25», Одеської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 грудня 2025 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

С.М. Сегеда