Справа № 469/1267/25
Провадження № 2-з/131/7/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2025м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Коваль А.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Дорошенко Антоніни Володимирівни про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Дорошенко А.В. звернулася до суду з заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, шляхом накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen Passat» 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 5148/2024/4782243 від 25.07.2024. Заяву мотивує тим, що відповідач змінив місце своєї реєстрації з Миколаївської області на Вінницьку область, рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2025 року за позовною заявою ОСОБА_2 шлюб між сторонами розірвано, автомобіль 04 серпня 2025 року відповідач вивіз із с-ща Березанка, Миколаївської області і де автомобіль перебуває на даний час, хто ним користується позивачу невідомо, а також, що відповідач може скористатися своїм правом на відчуження автомобіля, що в свою чергу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Дослідивши матеріали вказаної заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що зазначену заяву слід задовільнити із наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України, передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Положеннями частин 2 та 3 статті 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості потрібні для забезпечення позову; забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Положеннями пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У даному випадку суд погоджується з доводами заявника, що існує достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття судом заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, поділ якого буде вирішуватися у судовому порядку, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких позивач звернулась до суду.

При цьому, суд зазначає, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки заявник не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за її позовом без нових звернень до суду.

Отже, з огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням існування ризиків ускладнення чи неможливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, суд вважає доцільним задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen Passat» 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 5148/2024/4782243 від 25.07.2024.

Зазначений в заяві вид забезпечення позову шляхом арешту рухомого майна на думку суду є адекватним та ефективним способом забезпечення позову, оскільки саме заявлений вид забезпечення позову унеможливить можливу реалізацію спірного майна.

Таким чином, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню. Окрім того, судом з урахування обставин справи не встановлено підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 263 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовільнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, шляхом накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen Passat» 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 5148/2024/4782243 від 25.07.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження в апеляційному порядку.

У відповідності до частини 10 статті 153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Зустрічне забезпечення не застосовується.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів після її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: