г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2139/25
Номер провадження 2/213/1270/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Мазуренка В.В., за участю секретаря судового засідання Гусарової О.С., за участі представника позивача, відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування, в інтересах дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ

До суду надійшов даний цивільний позов, відповідно до якого відповідач є матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_4 , 2020р.н., та ОСОБА_2 , 2023р.н. Відомості щодо батьків дітей записані відповідно до ч.1 ст 135 СК України. Відповідач з 2022 року перебуває на обліку в соціальній службі, з нею проводились профілактичні бесіди. Відповідача було притягнуто до відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків. З квітня 2022 року по жовтень 2024 року негативної інформації щодо відповідача не надходило. 23.10.2024р. позивачу повідомили, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, діти бездоглядні, голодні, занедбаний вигляд, проживають в неналежних умовах. Відповідач на запрошення медичного персоналу на огляд дітей та проведення профілактичних щеплень до амбулаторії не з`являється. Відповідача було взято під соціальний супровід для підвищення виховного потенціалу матері. 04.12.2024р. відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків. В лютому 2025 року позивачем встановлено, що відповідач продовжує ухилятись від виконання батьківських обов`язків та не створила для дітей належних житлово-побутових умов проживання. Малолітніх дітей взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Згідно повідомлення з лікарні - діти не регулярно відвідують лікаря педіатра, профілактичні огляди проводились не в повному обсязі, відповідач не своєчасно звертається до лікаря та займається самолікуванням дітей. В квітні 2025 року було вирішено негайно відібрати малолітніх дітей у відповідача. Просили позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей та стягнути аліменти.

Відзив на позов не надавався.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилалась на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позбавлення батьківських прав. Зазначила, що не вживає алкогольні напої, перестала спілкуватись з попереднім цивільним чоловіком, навела лад у квартирі, зробила косметичний ремонт та прибрала сміття. Зазначила, що на даний час не працює офіційно, робить картини з бісеру та продає їх. Зазначила, що дітей ніколи не ображала, сумує за дітьми та бажає повернути дітей. Просила відмовити у позові.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

28.05.2025р. відкрито провадження по справі.

05.08.2025р. прийнято уточнений позов, виключено ОСОБА_5 з кола відповідачів, залучено третю особу.

26.08.2025р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_1 , матір`ю якої є ОСОБА_3 (а.с.9,11)

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , матір`ю якого є ОСОБА_3 (а.с.9,62)

15.08.2023р. ОСОБА_3 вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с.12,13).

За адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (а.с.14).

09.02.2022р. до позивача надійшла заява про неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачем (а.с.15), на яку відповідач надала письмове пояснення, згідно якого вона не вживає алкоголь, крики сусіди чули її співмешканця який з нею вже не проживає (а.с.16). 16.02.2022р. було проведено обстеження умов проживання, встановлено що базові потреби малолітньої задоволені, з відповідачем проведено профілактичну бесіду (а.с.17). Відповідно листа з Відділення поліції №7 з відповідачем проведено профілактичну бесіду та складено протокол за ч.1 ст 184 КУпАП (а.с.18).

23.10.2024р. до позивача надійшла заява про неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачем (а.с.19), на яку відповідач надала письмове пояснення та вказала про конфлікт з сусідами які написали заяву (а.с.20). 25.10.2024р. було проведено обстеження умов проживання відповідача та дітей, встановлено що санітарний стан незадовільний, квартира потребує прибирання та ремонту, для дітей не об лаштовані спальні місця; одяг та іграшки в мінімальній кількості (а.с.21). Відповідно до листа з Криворізького міського центру соціальних служб від 31.10.2024р. до відповідача було здійснено візит фахівців з соціальної роботи, відповідач у відпустці по догляду за дитиною, є студенткою 1 курсу коледжу; малолітня ОСОБА_8 зареєстрована та відвідує КЗДО №101, малолітній ОСОБА_9 неорганізований згідно віку. Встановлено конфлікт відповідача з сусідкою з кв. АДРЕСА_2 через шум який чинять діти. Умови проживання незадовільні, в кімнатах брудно, наявне нагромадження побутових речей, неприємний запах, кімнати потребують прибирання. Діти не мають окремих місць для сну та дозвілля.

Відповідно до Листа з КНП ЦПМСД №6, вказують, що відповідач в 2024 році не привела на їх запрошення дітей на профілактичні щеплення (а.с.24).

Відповідно до листа з Криворізького міського центру соціальних служб від 26.11.2024р. до відповідача було здійснено візит фахівців з соціальної роботи, відповідач у відпустці по догляду за дитиною; малолітня ОСОБА_8 зареєстрована та відвідує КЗДО №101, малолітній ОСОБА_9 неорганізований згідно віку. Встановлено, що на момент відвідання відповідача конфліктів з сусідами вже не виникає, скарг від сусідів на відповідача не надходить. ОСОБА_10 не відвідує садочок у зв`язку з хворобою. Умови проживання покращились, в квартирі прибрано, діти не мають окремих місць для сну. В наявності продукти та готові страви. Діти забезпечені одягом та взуттям, засобами особистої гігієни (а.с.25).

04.12.2024р. ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за ст. 184 ч.1 КУпАП (а.с.26).

26.02.2025р. було проведено обстеження умов проживання відповідача та дітей, встановлено що санітарний стан незадовільний, розкидане сміття, постільна білизна брудна, зламані меблі, продукти харчування в мінімальній кількості; спальні місця дітей не об лаштовані. В квартирі неналежні умови проживання для дітей, діти брудні, мають ознаки шкіряних захворювань. З відповідачем проведено профілактичну бесіду (а.с.27,72-81).

03.03.2025р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 взято на облік як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.28).

Відповідно до листа з Криворізького міського центру соціальних служб від 03.03.2025р. декларація на медичне обслуговування дітей відповідача укладена, діти вакциновані з порушенням календаря. Діти не регулярно відвідують лікаря педіатра. 07.02.2025р. відповідач зверталась до лікаря з приводу нежиті у дитини, також наявні численні укуси комах, від госпіталізації відмовились; 24.02.2025р. дитина відвідала амбулаторію для отримання довідки до КДНЗ, оглянута лікарем, на шкірі залишкові елементи дерматиту. З відповідачем було проведено профілактичну бесіду (а.с.29,30-33).

07.04.2025р. було проведено обстеження умов проживання відповідача та дітей, встановлено що санітарний стан незадовільний, квартира потребує прибирання, готова їжа для дітей відсутня, запас продуктів харчування обмежений; спальні місця дітей відсутні, сплять на брудних матрацах, одяг брудний та звалений на купу, іграшки брудні, діти брудні (а.с.35).

Відповідно до листа з Криворізького міського центру соціальних служб від 14.04.2025р. декларація на медичне обслуговування дітей відповідача укладена, діти вакциновані з порушенням календаря. Діти не регулярно відвідують лікаря педіатра. 07.02.2025р. відповідач зверталась до лікаря з приводу нежиті у дитини, також наявні численні укуси комах, від госпіталізації відмовились; 24.02.2025р. дитина відвідала амбулаторію для отримання довідки до КДНЗ, оглянута лікарем, на шкірі залишкові елементи дерматиту. 28.03.2025р. повторно оглядалась з приводу скарг на висип на шкірі, попередній діагноз кароста. Відповідач не виконує батьківські обов`язки (а.с.36).

15.04.2025р. позивачем було прийнято рішення про негайне відібрання від відповідача малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.38). 21.04.2025р. дітей було вилучено у відповідача (а.с.40).

02.06.2025р. дітей тимчасово влаштували у сім`ю ОСОБА_11 (а.с.82,83)

В судовому засіданні було допитано свідків.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що працює в ювенальній службі, надходили звернення від сусідів, виходили за місцем проживання відповідача та дітей, в квартирі було брудно, відсутні ліжка для дітей, складались протоколи на відповідача, неодноразово попереджали та проводили бесіди, але вона не виправляла ситуацію.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що родина відповідача була під соціальним супроводом, неодноразово з відповідачем проводились бесіди, але відповідач не виправляла порушення, в картирі не наводила лад, не прибирала, ліжка у дітей були відсутні, діти проживали в антисанітарних умовах, вилучались коли то діти були покусані, на дітей скаржились з садочка через їх санітарний стан. Дітям не було приділено достатньо уваги.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона сусідка відповідача, підтвердила конфліктну ситуацію між нею та відповідачем, зазначила, що свідок зверталась до соціальних служб зі скаргами на відповідача та умови проживання дітей, в квартирі відповідача брудно, собаки були. Зараз свідок не проживає в домі з відповідачем та не знає чи змінилась поведінка відповідача.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які врегульовані Сімейним Кодексом України.

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27 лютого 1991 року держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав визначені в ст.164 СК України, в тому числі в зв`язку з ухиленням від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини ( п.2 ч. 1 вказаної статті).

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту інтересів дитини, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування повинно вирішуватися лише після всебічного дослідження позицій сторін, насамперед, з`ясування ставлення батька до дитини.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст.2 ЦПК України).

За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Крім того, ст.19 Сімейного Кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до Рішення виконкому Інгулецької районної у місті ради як орган опіки та піклування №189 від 21.05.2025р. - орган опіки та піклування вважали доцільним позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.51).

Суд критично відноситься до вказаного висновку, відповідач суду пояснила, що зрозуміла свої помилки, бажає проживати з дітьми, має скрутне матеріальне становище, але налагоджує побут за місцем мешкання, придбала ліжко для дітей, зробила косметичний ремонт.

Суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав на теперішній час не відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, оскільки підстави для вжиття такого крайнього заходу не підкріплені достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дітей. Встановлено, що відповідач зробила висновки, прибрала з квартири сміття, навела лад у квартирі, зробила косметичний ремонт у квартирі, придбала для дітей двоярусне ліжко, з дитиною контактувала телефоном після вилучення дітей.

З врахуванням поведінки відповідача після вилучення дітей, а саме виправлення недоліків на які вказував орган опіки та піклування, суд вважає що поведінка відповідача може бути змінена в кращу сторону, що відповідач довела своїми діями під час знаходження справи у суді. Таким чином в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 19, 161,164, 165,166,171 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

Позов Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування, в інтересах дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів- залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради, місцезнаходження: пл. Гірницької Слави, буд.1, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область, .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Третя особа: Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради як орган опіки та піклування, м. Кривий Ріг, пр. Миру 42, .

Дата складення повного тексту судового рішення - 05 грудня 2025 року.

Суддя В.В. Мазуренко