Провадження № 2/344/6128/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

17.10.2025 представник «ДІДЖИ ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернувся до ОСОБА_2 з позовом, в якому вказує, що 29.06.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» Вінарь Василиною Михайлівною було подано заявку на отримання кредиту № 104184274. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/.

Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 104184274 від 29.06.2021 з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 20000 грн.

29.10.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 11Т ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 104184274 від 29.06.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача.

Згідно Договору відступлення права вимоги, сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою і становить 81025 грн., із яких заборгованість за тілом кредиту - 18000 грн., заборгованість за відсотками - 61025 грн., заборгованість за комісійними винагородами 2000 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язків за кредитним договором станом виникла заборгованість за кредитним договором.

Виходячи з наведеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 104184274 від 29.06.2021 у загальному розмірі 81025 грн. та судові витрати (а.с. 1-12).

17.10.2025 справа надійшла до суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 54-55).

22.10.2025 представник позивача через систему «Електронний суд» подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив вважати правильним прізвище відповідача ОСОБА_3 (а.с. 66-67).

22.10.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного провадження (а.с. 79-80).

22.10.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Денеги Д.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що станом на 26.06.2021 Відповідач уже мала прізвище « ОСОБА_3 », що ставить під сумнів достовірність даних, використаних під час подання електронної заявки, а отже і сам факт укладення договору саме нею. Раніше у ОСОБА_1 вже була схожа ситуація, коли кошти, що були об`єктом кредитного договору, їй не надходили, та й взагалі їй не було відомо про існування кредиту, і вона не мала змоги користуватись цими коштами в силу відсутності доступу до рахунку, на який надходили ці кредитні кошти. Позивач не надав належних доказів того, що саме Відповідач здійснювала дії, спрямовані на укладення кредитного договору, зокрема: - не подано доказів, що саме вона користувалася конкретним IP-адресом чи пристроєм під час подання заявки; - не вказано на який рахунок переводились кредитні кошти, тим паче не доведено, що саме Відповідачу належала банківська картка, на яку були зараховані кошти; - не підтверджено фактичного отримання кредитних коштів саме Відповідачем.

Також вказав, що позивач додає до позовної заяви Анкету-заяву на кредит №104184274, яка ніби-то підписана і погоджена між сторонами. З приводу цього варто вказати, що на Анкеті-заяві відсутні будь-які накладені підписи, так само, відсутні одноразові ідентифікатори підписів чи підписи, оформлені від руки, що ставить під сумнів укладеність кредитного договору. Окрім цього, Позивач додає до позовної заяви Кредитний договір, який не підписаний жодною зі сторін. У доданому Паспорті споживчого кредиту відсутні будь-які відомості, що стосуються Відповідача, а також відсутні підписи з боку з боку обох сторін, що свідчили б про ознайомлення з умовами та їх затвердження.

Крім того, позивач просить на його користь стягнути з Відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 81 025 грн (з яких 18 000 грн тіло кредиту, 61025 грн нараховані проценти кредитором, 2000 грн комісійні кошти (досі невідомо, що це за комісійні кошти). Як вбачається, проценти за користування кредитними коштами в даному випадку більше аніж, вдвічі перевищують тіло кредиту. Також вказав, що відповідачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн. Просив у задоволенні позову відмовити, стягнути з позивача в користь відповідача понесені судові витрати (а.с. 86-95).

31.10.2025 представник позивача через систему «Електронний суд» подав до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що відповідач при оформленні Анкети-заяви на кредит № 104184274 зазначила свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, рік народження, адресу місця реєстрації (проживання), номер мобільного телефона та електронної адреси, освіту та щомісячний дохід. Надала також згоду, зокрема, щодо правил кредитування. Долучена до матеріалів справи Анкета-заява на кредит № 104184274 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви № 104184274, зокрема про такі дії: заповнення заяви; автоматична перевірка; перевірка у БКІ; скоринг; перевірка у БКІ; скоринг; підтвердження зміни умов; обробляється; підписання договору; оброблено. Дата і час початку та завершення кожної дії в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті первісного кредитора відображені безпосередньо в Анкеті-заяві на кредит № 104184274. У документі також зазначено ІР-адресу, з якої здійснювалося оформлення, а також визначено канал залучення, через який було оформлено кредит. Також у відповідності до умов Кредитного договору № 104184274 від 29.06.2021 його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні Кредитного договору № 104184274 від 29.06.2021. Таким чином, з боку Відповідача відбулося підписання договору про споживчий кредит № 104184274 від 29.06.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором S15692, 29.06.2021 о 18:44 год.

Гроші кошти в сумі 20000 грн. було перераховано Позичальнику ТОВ «МІЛОАН», на виконання умов Кредитного договору № 104184274 від 29.06.2021, на картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі що підтверджується платіжним дорученням № 29324479 від 29.06.2021.

Відповідач порушила умови Договору про споживчий кредит № 104184274 від 29.06.2021, кредит не повернула вчасно, а тому за умовами п. 2.3.1.2. Кредитного договору, відбулася автопролонгація, яка не може перевищувати 60 днів. Таким чином, заборгованість Позичальника за Договором про споживчий кредит № 104184274 від 29.06.2021, нарахована за період користування кредитом (з урахуванням пролонгації) складає 81 025,00 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту становить 18 000,00 грн., заборгованість за відсотками становить 61 025,00 грн., заборгованість за комісією становить 2 000,00 грн., заборгованість за пенею становить 0,00 грн. Просив задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Дана відповідь на відзив надійшла до суду 03.11.2025. Також просив витребувати із АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо руху грошових коштів по картковому рахунку відповідача (а.с. 100-109).

10.11.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Денеги Д.М. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що позивач стверджує, що кошти, передумовлені за кредитним договором, перераховуються на рахунок, вказаний Відповідачем. Первинно Позивач не додав до позовної заяви підтвердження надсилання коштів саме на рахунок Відповідача. На разі у відповіді на відзив надав лише декілька знаків рахунку, який зовсім не співпадає з рахунками, якими володіє Відповідач, що свідчить про те, що кошти не були їй адресовані і їх вона не могла отримати. Просив у задоволенні позову відмовити, стягнути з позивача в користь відповідача понесені судові витрати (а.с. 116-121).

17.11.2025 ухвалою суду витребувано інформацію з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 126-127).

08.12.2025 на виконання ухвали суду надійшла інформація із АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 130-131).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення судом.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, адвокат Денега Д.М. подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі відповідача та її представника, відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 09.12.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 , 29.06.2021 звернулася до ТОВ «МІЛОАН» з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим заповнила анкету-заяву на кредит №104184274, в якій вказала свої особисті дані.

Анкета-заява на кредит №104184274 від 29.06.2021 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1 у ТОВ «МІЛОАН». Замовлена сума кредиту: 20000,00 грн; замовлений строк кредиту: 30 днів; погоджена сума кредиту: 20000,00 грн; погоджений строк: 30 днів; комісія за надання: 10% одноразово; ставка процентів: 1,25% за кожен день користування (а.с. 14).

На підставі поданої анкети-заяви ОСОБА_1 цього ж дня 29.06.2021 підписала електронним цифровим підписом договір про споживчий кредит №104184274.

Відповідно до п. 1. 2 договору сторони визначили, що сума (загальний розмір) кредиту становить 20000 грн.

Згідно з п.1.3-1.4 договору, сторони визначили, що кредит надається строком на 30 днів з 29.06.2021 по 29.07.2021.

Відповідно до п. 1.5.1-1.5.2 договору, комісія за надання кредиту становить 2000 грн, та нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом становлять 7500 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п.1.6 стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

У п. 1.7 визначено, що тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2.3 договору.

Відповідно до пункту 2.1. договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Згідно з п.2.2.3 договору, сторони погодили, що проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.5.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п.1.5.2 процентна ставка запропонована Позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену п.1.5.3 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватись за стандартною ставкою згідно п.1.5.3. Договору. Стандартна процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк поточного періоду, це означає, що протягом пільгового періоду Позичальнику була надана знижка/пільга, що дорівнює різниці між стандартною ставкою встановленою п.1.5.3. та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника (а.с. 21-24).

Додатком №1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту 20000 грн, проценти за користування кредитом 7500 грн, комісія за надання кредиту 2000 грн, разом 29500 грн. (а.с. 25).

Згідно з скріншоту першої сторінки Договору про споживчий кредит №104184274, вказаний договір підписано ОСОБА_1 , одноразовим ідентифікатором S15962 29.06.2021 о 18:44 год., та ОСОБА_4 , ТОВ Мілоан 29.06.2021 о 18:43 год. (а.с. 113).

Відповідно до платіжного доручення №29324479 від 29.06.2021 ТОВ «МІЛОАН» перерахувало отримувачу ОСОБА_1 20000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору №№104184274 (а.с. 27).

Згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-251127/77217-БТ від 28.11.2025, наданої на виконання ухвали суду, на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» емітовано картку № НОМЕР_2 . У виписці по рахунку № НОМЕР_2 за період 29.06.2021 - 03.07.2021, наданої АТ КБ «ПриватБанк», вказано, що 29.06.2021 на карту надійшло 20000 грн., деталі операції LiqPay. Переказ карти на карту від 29.06.2021, ID платежу ( а.с. 130-131).

Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №104184274 від 29.06.2021 позивачем нараховані відсотки за період з 29.06. 2021 по 12.10.2021 у сумі 61025 грн, 03.08.2021 сплата тіла кредиту 2000 грн., сплата процентів по кредиту 4350 грн., сплата комісії за пролонгацію 2000 грн. (а.с. 17).

29.10.2021 між позивачем та ТОВ «МІЛОАН» укладено Договір факторингу № 11Т у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників (а.с. 18-20).

Платіжними інструкціями підтверджується переказ коштів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» від ТОВ «МІЛОАН» (а.с. 32-45).

Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу №11Т від 29.10.2021, сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №104184274 від 29.06.2021 сума заборгованості разом 81025 грн, з яких: 18000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 61025 грн - сума заборгованості за відсотками; 2000 грн - сума заборгованості за комісією (а.с. 16).

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана вимога про погашення кредитної заборгованості №25.07.2024 про заміну кредитодавця та про погашення кредитної заборгованості (а.с. 30).

Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на надання фінансових послуг. (а.с. 15).

Отже, за вище зазначених обставин позивач є новим кредитором за кредитним договором №104184274 від 29.06.2021.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованості за договором позики, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначеного договору у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).

За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14листопада 2018року у справі №2-383/2010(провадження№14-308цс18)зроблено висновок,що стаття 204ЦКУкраїни закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ст.639ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні,встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3цьогоЗакону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку,передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України,а також іншими актами законодавства. Електронний договір,укладений шляхом обміну електронними повідомленнями,підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону).

У пункті 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В пункті 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтями 1048,1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Положеннями статей 1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно з ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що 29.09.2021 ТОВ «МІЛОАН» і ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит №104184274 від 29.06.2021, який був укладений в електронній формі на суму 20000 грн.

Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу за договором про споживчий кредит №104184274 від 29.06.2021 в розмірі 18000 грн. (03.08.2021 сплата тіла кредиту в сумі 2000 грн.).

Щодо стягнення процентів за вказаними кредитним договором суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідно до п.1.3-1.4 договору, сторони визначили, що кредит надається строком на 30 днів з 26.04.2021 по 26.05.2021.

Згідно з п. 1.5.1-1.5.2 договору, комісія за надання кредиту становить 2000 грн, та нараховується за ставкою 7,70 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом становлять 1848 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Зазначені умови цих договорів не суперечать вимогам статті 6 ЦК України, оскільки сторони є вільними при укладенні договору.

Позивач просить стягнути відсотки за кредитним договором №104184274 від 29.06.2021 в сумі 61025 грн, та заборгованість за комісійними винагородами 2000 грн.

Період за який нараховані відсотки матеріали справи не містять, та й самого розрахунку таких.

Відповідач здійснив дії щодо пролонгації строку кредитування, а саме за п. 2.3.1.2., Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Отже з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за договором про надання фінансового кредиту № 104184274 від 29.06.2021 відсотки можуть бути нараховані терміном не більше 90 календарних днів, починаючи з дати укладення договору та до 26.09.2021, так як сторони є вільними в укладенні договору, тобто строку, на який були надані кредитні кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитом, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки.

Встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 104184274 від 29.06.2021 сума кредиту становила 20000 грн., процентна ставка за користування кредитом 1,25%, отже з 29.06.2021-03.08.2021 (36 днів *250 грн.) = 9000 грн.;

03.08.2021 сплачено 2000 грн. тіла кредиту, відсотки за період 04.08.2021-26.09.2021 (54 дні * 225) = 12150 грн. Також, відповідачем було сплачено проценти по кредиту в розмірі 4350 грн. (03.08.2021).

Крім того, відповідачем сплачено комісію за пролонгацію, яка не передбачена умовами укладеного договору, в розмірі 2000 грн., а саме: 03.08.2021.

Таким чином, заборгованість за відсотками за період з 29.06.2021 по 26.09.2021 (90 дні) становить 14800 грн. (21150 грн. - 4350 грн. - 2000 грн.)

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови кредитного договору №104184274 від 29.06.2021 належним чином не виконувала, суд вважає за необхідне, частково задовольнити в цій частині позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за вказаним договором у розмірі 34800 грн, з яких: 18000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14800 грн - заборгованість за відсотками, 2000 грн комісії за видачу кредиту.

Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір`судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1040,41 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 247, 259, 223, 263, 265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором № 104184274 від 29.06.2021 у розмірі 34 800 ( тридцять чотири тисячі вісімсот) гривень, з яких: 18 000 ( вісімнадцять тисяч) гривень - заборгованість за тілом кредиту, 14 800 ( чотирнадцять тисяч вісімсот) гривень - заборгованість за відсотками, 2000 ( дві тисячі) гривень заборгованість за комісійними винагородами.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» 1 040 ( одну тисячу сорок) гривень 41 копійку судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 12.12.2025.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.