Справа № 683/3086/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Кутасевич О.Г.,

з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.,

представника позивачки адвоката Віхерко Н.О.,

представника відповідача адвоката Ксьондзика Ю.Ю.

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові цивільну справу №683/3086/25, 2/683/1749/2025 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

10 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 і просила стягувати з останнього на свою користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 6000 грн щомісяця, починаючи з 10 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що рішенням Старокостянтинівського районного суду від 24 травня 2023 року шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано, вона з донькою ОСОБА_3 проживають окремо та остання перебуває на її утриманні, однак відповідач, маючи стабільний дохід від підприємницької діяльності та допомогу по інвалідності, у добровільному порядку відмовляється надавати кошти на утримання дитини. Тому просила стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 14 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ксьондзик Ю.Ю. подав відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав частково на суму 2000 грн. Зазначав, що матеріальне становище та стан здоров`я відповідача не дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі 6000 грн щомісячно, оскільки він є особою з інвалідністю 3 групи, отримує пенсію по інвалідності в сумі 3000 грн щомісячно, 17 травня 2024 року уклав шлюб із ОСОБА_4 та у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 , у зв`язку із чим дружина та дитина перебувають на його утриманні.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Віхерко Н.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та вказала, що відповідач з моменту розлучення у добровільному порядку сплачував аліменти в розмірі 5000-6000 грн щомісячно, однак з початку 2025 року перестав виконувати свій обов`язок по утриманню дитини. Зазначала, що ОСОБА_2 , окрім пенсії з інвалідності, отримує стабільний високий дохід від підприємницької діяльності з продажу алкогольних напоїв та доставки їжі, проживає в м.Хмельницькому, де має можливість орендувати квартиру, їздить на відпочинок за кордон та придбав автомобіль, тобто має можливість сплачувати аліменти в розмірі 6000 грн щомісячно, що підтверджується інформаційною довідкою про реєстрацію транспортного засобу на його ім`я, витягом з державного реєстру фізичних осіб підприємців, квитанціями про сплату аліментів та фото світлинами з відпочинку.

Представник відповідача адвокат Ксьондзик Ю.Ю. позовні вимоги визнав частково та вказав, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн, та представником позивача не доведено належними та допустимими доказами отримання ОСОБА_2 високого доходу від підприємницької діяльності, а фото світлини з відпочинку та придбання дороговартістного візочка для новонародженої дитини не вказують на те, що такий дохід є стабільним.

Заслухавши представників сторін та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батькамиОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 13 жовтня 2015 року.

На час розгляду даної справи дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні.

Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача, який проживає окремо від доньки, у матеріальному утриманні дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що сторони в добровільному порядку не дійшли згоди щодо способу утримання їх малолітньої доньки, а тому питання щодо стягнення аліментів з відповідача вирішується у судовому порядку.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач є особою з інвалідністю 3 групи з 01 грудня 2024 року та отримує пенсію по інвалідності в розмірі близько 3000 грн щомісячно, вдруге одружився та має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також дружинну ОСОБА_4 , яка перебуває у декретній відпустці по досягненню дитиною трьох років.

Указані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 17 травня 2024 року; свідоцтвом про народження ОСОБА_5 ; довідкою до акту огляду медичко-соціальною експертною комісією та довідкою про доходи ГУ ПФУ №900204.

Разом з тим, ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність з обслуговування напоями, роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, надання послуг мобільного харчування та має у власності вантажний транспортний засіб Volkswagen Crafter та 08 лютого 2025 року набув у власність автомобіль Subaru Outback, 2018 року випуску, їздить на відпочинок, що спростовує твердження відповідача про відсутність у нього стабільного доходу та неможливість сплачувати аліменти в розмірі, що перевищує 2000 грн.

Крім того, як убачається з наданих представником позивача доказів, ОСОБА_2 сплачував аліменти на утримання доньки в розмірі 5000 грн в період після створення ним нової сім`я та народження сина, а тому суд уважає, що саме такий розмір аліментів і підлягає стягненню з нього на утримання ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 161, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 грн щомісяця, починаючи з 10 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 16 грудня 2025 року.

Суддя