Справа № 462/7315/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді

Гедз Б.М., у приміщенні суду у м. Львові, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 21.10.2006 у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 4009. Заявлені позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з 21.10.2006 перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , 2016 р.н., та доньку ОСОБА_3 , 2008 р.н. Зазначає, що після одруження тривалий час їхнє сімейне життя складалось щасливо, разом виховували дітей, однак зі спливом часу стосунки між ними поступово почали погіршуватись, відповідач зловживав спиртними напоями, часто виникали конфлікти та сварки. Вважала, що після переїзду у Польщу їхні відносини налагодяться, однак в результаті чергового конфлікту із відповідачем за рішенням Районного суду у Бидгощі від 27.12.2023 відповідачу заборонено наближатись до неї на відстань менше 20 метрів. З того часу проживають окремо, діти проживають разом з нею та навчаються у школі в Польщі, а відповідач лише періодично їх провідує. Позивачка вказує, що їхнє спільне життя із відповідачем більше неможливе, шлюбні стосунки між ними фактично припинені, проживають окремо понад 1,5 роки, спільного господарства не ведуть. На даний час відносини між ними склались неприязні, незважаючи на вжиті заходи примиритись їм не вдалось, вважає, що їхня розпалась остаточно, шлюб існує лише формально, тому просить суд не надавати строк на примирення, позов задовольнити та розірвати шлюб.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 рекомендованою поштовою кореспонденцією скеровувались до відома відповідача ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї, роз`яснено право відповідача, порядок та строки подання відзиву на позовну заяву, однак як вбачається із конверта, яким відповідачу скеровувалась судова кореспонденція, такий повернуто на адресу суду неврученим адресату із зазначенням причини невручення, згідно довідки АТ «Укрпошта», «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня

2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

У визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, відповідачем відзиву до суду не подано, про наявність поважних причин не подання відзиву у встановлений строк суду не повідомлено, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 462/3910/25, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом та підтверджено свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 21 жовтня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували 21 жовтня 2006 року шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 4009.

Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_5 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_5 .

Згідно копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , виданого 16 травня 2008 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, встановлено, що від шлюбу у сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін також народився син ОСОБА_3 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3 , виданого 29.11.2016 Залізничним районним у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Позивачка звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу, вказує, що їхня сім`я остаточно розпалась, а шлюб існує лише формально, а тому подальше його збереження є недоцільним, оскільки шлюбні відносини із відповідачем припинено, понад півтора роки проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення неможливе, оскільки відносини між ними протягом останнього часу склались неприязні, тому просить позов задоволити, шлюб із відповідачем розірвати.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, заперечень проти викладених позивачкою обставин справи не подано.

За наведеного, враховуючи фактичні взаємини подружжя, встановлені причини позову, беручи до уваги також позицію позивачки щодо неможливості подальшого збереження шлюбу, суд приходить до переконання, що наведене свідчить про стійкий характер розладу у відносинах подружжя, який продовжується протягом тривалого часу, що призвело до втрати почуттів між ними та перспектив налагодження стосунків немає, відтак надалі їхнє спільне проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому їх шлюб слід розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1 211,20 грн судового збору.

Керуючись ст. 12, 13, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, керуючись ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладений 21 жовтня 2006 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний запис за № 4009.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення у справі № 462/7315/25

Суддя: Б.М.Гедз