Справа № 553/1402/25
Провадження № 2/553/952/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.12.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі:

головуючої - судді Подмаркової Ю.М.,

за участі: секретаря судового засідання - Макаренка Я.В.,

учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Нескородя В.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

Від ОСОБА_1 до суду надійшла позовна заява з вимогами: встановити факт самостійного виховання та утримання ним сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування позову зазначено, що 18.09.2013 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 . З початку 2023 року сімейні відносини в сторін припинились. 15.02.2024 між сторонами розірвано шлюб. З серпня 2022 року відповідачка залишила з позивачем дитину та почала проживати за іншою адресою. Таким чином, вже тривалий час відповідачка взагалі ніяким чином не цікавиться життям та долею своєї дитини. Позивач працює, має гідну зарплату, якої їм з сином вистачає. Весь час здійснює догляд - самостійно утримує та самостійно виховую свою дитину, створює необхідні умови для його розвитку навчання та здоров`я.

Дані обставини підтверджуються рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 15.02.2024, актом обстеження умов проживання дитини від 25.12.2024, довідкою лікаря та характеристикою зі школи.

Встановлення факту самостійного утримання неповнолітньої дитини надає позивачу, з метою захисту прав та інтересів дитини, наступні права: належним чином особисто здійснювати свої батьківські обов`язки, які покладені на нього ст. 150 Сімейного Кодексу України; діяти в інтересах дитини у випадках передбачених Законом незалежно від волі відповідачки; захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини; здійснення обов`язків щодо належного виховання дитини та захисту її прав без згоди відповідачки у відповідності до вимог ст. 157 Сімейного Кодексу України; право ініціювання процедури позбавлення батьківських прав.

Звернення до суду пов`язане з необхідністю в подальшому підтвердження обставин відповідачкою невиконання своїх обов`язків, проживання та самостійного виховання батьком дитини та в подальшому звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача.

Аргументи учасників справи.

Відповідачка відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася.

Від представника третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 Симоненка В.Г. надійшла заява про залишення позову без розгляду. На обґрунтування заяви зазначено, що позовна заява не містить посилання на наявність спору між сторонами, до відповідачки не заявлено конкретних вимог, позивач вказує на необхідність встановлення даного факту для реалізації загальних та неконкретизованих його прав, при цьому не наводить посилань, чи взагалі на момент звернення до суду є порушення його прав щодо виховання та утримання дитини,

Від третіх осіб письмових пояснень на позов не надійшло.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 10.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 16.06.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради на виконання своїх повноважень надати суду висновок щодо розв`язання спору у справі про встановлення факту самостійного виховання та утримання позивачем ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 17.07.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 15.08.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Нескородь В.М. наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у позові.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідань повідомлена своєчасно та належним чином, 13.06.2025 від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Від заступника голови ради з питань діяльності виконавчого органу Дубець Н. надійшов лист з проханням проводити судовий розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до суду не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань повідомлялися своєчасно та належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_4 показав, що знаходиться в дружніх стосунках з позивачем ОСОБА_1 , проживає по сусідству з ним. Так, позивач перебував в шлюбі із ОСОБА_2 , після розірвання шлюбу, їх спільний син проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Мати дитини ОСОБА_2 він не бачив близько двох років.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_5 показала, що позивача ОСОБА_1 знає з народження, стосунки дружні. Його колишня дружина відповідачка ОСОБА_6 страждає на психічне захворювання. Шлюб між ними розірвано, разом не проживають. Син сторін залишився проживати з батьком, знаходиться на його утриманні. Востаннє бачила ОСОБА_7 у листопаді 2025 року. А влітку цього року бачила, як ОСОБА_8 гуляла з сином. Знає, що ОСОБА_1 возить до неї сина. Вважає, що мати дитини усунулась від виховання сина.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18.09.2013 зареєстрували шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції було складено актовий запис № 1332. Рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 15.02.2024 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а. с. 10)

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками дитини записані: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 , актовий запис про народження № 1216 від 10.09.2016 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 10.09.2016. (а. с. 9)

Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована такою, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . (а. с. 18-19)

Із характеристики учня 2-Б класу ліцею № 21 «Надворсклянський» Полтавської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стало, зокрема, відомо, що батько ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню сина, відвідує батьківські збори, постійно цікавиться успішністю сина, найчастіше приводить до школи та забирає дитину зі школи батько, зрідка баба ОСОБА_9 (а. с. 11)

Як убачається із довідки сімейного лікаря Колодяжної від 24.12.2024, ОСОБА_1 займається всіма питаннями обстеження, лікування своєї дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а. с. 12)

Відповідно до акту обстеження умов проживання проведеного 25.12.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що за цією адресою: зареєстрований та проживає ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає без реєстрації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає без реєстрації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (інформація записана зі слів ОСОБА_1 ). (а. с. 13)

ОСОБА_1 з 01.06.2016 працює машиністом підіймача в філії «УГВ-Сервіс» АТ «Укргазвидобування», загальна сума доходу за період з 01.12.2023 по 30.11.2024 за утримань становить 387199,78 грн (довідка про доходи ОСОБА_1 від 24.12.2024) (а. с. 14).

Виконавчий комітет Подільської районної у м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування, 01.07.2025, вих. № 02ю1-24/399, на виконання ухвали суду від 16.06.2025 про складення висновку щодо розв`язання спору між батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , направив лист про відмову скласти такий висновок за відсутності спору між сторонами. (а. с. 59)

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За змістом ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоровая, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Статтею 141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 СК України.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені у статтях 150,151 СК України; відповідно до частини другої статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоровая дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом частин 1-4 статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною першою статті 152 СК України визначено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

У частині четвертій статті 15 СК України регламентовано, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Так, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України).

З настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися, тому для підтвердження факту самостійного виховання і утримання дитини батьком необхідне існування обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється та які, до прикладу, виникли би внаслідок обставин (подій), які є виключними (непереборними / винятковими / неординарними / особливими) у конкретних життєвих ситуаціях та зумовили би обставини дійсного самостійного виховання і утримання дитини позивачем.

Факти розірвання шлюбу і окремого проживання позивача і відповідачки після розірвання шлюбу не мають істотного значення при вирішенні цього спору, предметом доказування в якому є факт самостійного виховання та утримання дитини позивачем, оскільки внаслідок розірвання шлюбу права та обов`язки батьків щодо їхніх дітей не припиняються, а мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, а діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст. 141, 142 СК України).

Відповідно до статті 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом, проте, наприклад, згідно із частиною другою статті 15 СК України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання.

При розгляді справи суд не виявив фактів винного умисного ухилення відповідачки від виконання нею обов`язків щодо виховання і утримання дитини ОСОБА_3 , її батьківські права не обмежені і не припинені, випадків притягнення відповідачки до відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків немає, судом також не встановлено наявності фактів, які перешкоджають матері виконувати її батьківські обов`язки, а також при розгляді справи не встановлено обставин (подій), які є виключними (непереборними / винятковими / неординарними / особливими) у конкретних життєвих ситуаціях та зумовили би обставини дійсного самостійного виховання і утримання дитини позивачем.

Умисного ухилення відповідачки ОСОБА_2 від виконання її батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_3 не встановлено, відтак, на даний час відповідачка володіє усією повнотою батьківських прав та обов`язків щодо сина ОСОБА_3 .

Окрім цього, позивач не надав суду беззаперечних і неспростовних доказів того, що відповідачка не бере участі у вихованні дитини.

Матеріали справи свідчать, що малолітній син сторін ОСОБА_3 зареєстрований в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за цією ж адресою зареєстрована і відповідачка ОСОБА_2 . Батько зареєстрований за іншою адресою.

Так, показання свідків, які не проживають з сім`єю позивача, а лише бачаться з ним час від часу, не можуть бути достовірним доказом того, що відповідачка дійсно не спілкується з дитиною, не бере участі у її вихованні та утриманні.

Водночас, свідок ОСОБА_5 плутаючись в своїх показаннях, все ж таки підтвердила факт того, що ОСОБА_2 бачиться з сином, періодично приїздить за місцем його проживання, гуляє з ним. Також зазначила, що батько возить сина до матері.

На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

При зверненні до суду в порядку позовного провадження саме позивач у змагальному цивільному процесі повинен довести наявність порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод та інтересів відповідачем.

У ході розгляду справи не знайшло свого підтвердження, що діями або бездіяльністю відповідачки було порушено, невизнано або оспорено права позивача, які підлягали би захисту в судовому порядку, не доведено факту самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 дитини ОСОБА_3 , відтак, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову про встановлення факту самостійного утримання та виховання позивачем ОСОБА_1 дитини ОСОБА_3 слід відмовити.

Судові витрати.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 16.12.2025.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Полтаві, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

відповідачка ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у місті Полтаві ради, юридична адреса: м. Полтава, вул. Гайового, б. 3, код ЄДРПОУ 4742486;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Головуюча Ю.М. Подмаркова