Номер провадження6/205/248/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2025 року місто Дніпро

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Вольф В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника боржника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Представник боржника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви представника боржника зазначила, що Новокодацьким районним судом міста Дніпра видано судовий наказ від 11.07.2025 року справі № 205/10217/25, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не нше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.07.2025 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 302 грн. 80 коп. Вважає, що вищезазначений судовий наказ підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за домовленістю сторін живе та перебуває там де йому зручно, зазвичай тиждень у мами, тиждень у батька. Даний факт підтверджується актом про фактичне проживання від 25.07.2025 року, складений представником ОСББ «Гладкова 25» Антоненко К.А. Шляхом усного опитування сусідів, що проживають в одному будинку з ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_4 часто проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . За спостереженням сусідів проживання дитини за цією адресою має регулярний характер орієнтовно один тиждень через один. Таким чином сторони приймають однакову участь у вихованні і забезпеченні дитини, тому боржник змушена звернутись в суд із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин можна прийти до висновку про недоведеність факту постійного проживання дитини разом з ОСОБА_3 . Вбачається, що дитина проживає разом з батьками по черзі, а між сторонами має місце спір щодо утримання дитини. Стягувачем до суду не було надано доказів на підтвердження того, що дитина постійно проживає разом з батьком та перебуває на його повному утриманні. З урахуванням викладеного, вважає, що виконавчий документ, а саме, судовий наказ від 11.07.2025 року, виданий Новокодацьким районним судом міста Дніпра є таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок боржника перед стягувачем відсутній. Просить визнати виконавчий документ - судовий наказ від 11.07.2025 року Новокодацького районного суду міста Дніпра у справі № 205/10217/25 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 аліментиів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.07.2025 року і до досягнення дитиною повноліття та в дохід держави судовий збір у розмірі 302 грн. 80 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , надала суду заяву про розгляд справи без участі боржника та представника.

Стягувач ОСОБА_3 надав суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_1 , Василець МС., про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, розглянути справу за наявними матеріалами у справі та без його участі.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.07.2025 р. Новокодацьким районним судом міста Дніпра видано судовий наказ по справі № 205/10217/25 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.07.2025 року і до досягнення дитиною повноліття та в дохід держави судовий збір у розмірі 302 (триста дві) грн. 80 коп.

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах внормовані Розділом VІ ЦПК України. За змістом ч.3 ст.431 ЦПК України судовий наказ є виконавчим документом.

Статтею 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому ст.ст.432,435 ЦПК України.

Відповідно до змісту частин 1, 2 ст.432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Як вбачається з поданої заяви, остання обґрунтована тим, що у боржника ОСОБА_1 відсутні обов`язки сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, оскільки останній мешкає, як із матір`ю ОСОБА_1 , так і з батьком ОСОБА_3 , що підтверджується доданим до заяви актом ОВББ «Гладкова-25» від 25.07.2025 р. (а.с.23), витягом з реєстру територіальної громади від 29.06.2025 р. (а.с.8).

Однак, матеріали справи не містять належних доказів, які б свідчили про відсутність обов`язку у ОСОБА_1 щодо сплати аліментів на утримання дитини, або ж, що даний судовий наказ був виданий помилково.

Обставини, на які посилається заявник, не є підставою для припинення обов`язку по утриманню дитини, а підлягають доведенню при вирішенні спору після скасування наказу за нововиявленими обставинами. Отже, фактично заявляючи вимогу про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається на обставини, які, у разі їх доведення, можуть бути нововиявленими обставинами. Разом з тим, наданим правом на подання заяви про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами в установленому ст.170, 423 ЦПК України порядку заявник не скористалася.

Крім цього, судом встановлено, що заява про видачу судового наказу, подана батьком дитини про стягнення аліментів з матері дитини, відповідала за формою та змістом вимогам статті 163 ЦПК України та відповідала критеріям, визначеним в статті 161 ЦПК України в частині вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, залишити без задоволення.

Керуючисьст.432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Курбанова Н. М.

.