Справа № 462/3744/25 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І
Провадження № 22-ц/811/2917/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий - суддя Цяцяк Р.П.,

судді: Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 12 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (в подальшому «Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 44 931 грн. 65 коп. та понесених судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 04 вересня 2016 року між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачці було видано кредит у сумі 28 937 грн. 23 грн.

Крім того, 26 листопада 2019 року між сторонами також було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачці видано кредит у сумі 6 398 грн.

Зазначалося, що відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, в результаті чого станом на 04 лютого 2025 року у неї перед позивачем склалася заборгованість у загальному розмірі 44 931 грн. 65 коп., зокрема: по кредитному договору від 04 вересня 2016 року у сумі 42 944 грн. 54 коп., а по кредитному договору від 26 листопада 2019 року в сумі 1 987 грн. 11 коп. (а.с. 1-4).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 1 987 гривень 11 копійок, а також 107 грн. 13 коп. судового збору (а.с. 62-64).

Дане рішення оскаржила представник позивача.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вважає, що позовні вимоги Банку у повній мірі обґрунтовані доказами, які знаходяться у матеріалах справи (а.с. 70-80).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 серпня 2025 року було відкрито апеляційне провадження за згаданою вище апеляційною скаргою позивача, ухвалено апеляційний розгляд справи у відповідності до статей 274, 368 та 369 ЦПК України здійснювати без повідомлення учасників справи та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів подати до суду свій відзив на апеляційну скаргу (а.с. 91-92).

Апеляційна скарга, надіслана відповідачці за адресою її реєстрації та проживання, повернулася до суду без вручення її адресату з довідкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Як стверджується матеріалами справи, відповідачці було відомо про позов до неї зі сторони Банку, оскільки вона цей позов отримала разом з ухвалою суду першої інстанції від 05.06.2025 року про відкриття провадження за цим позовом (а.с. 56-57, 61), однак жодного відзиву на цей позов до суду вона так і не подала.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності колегія суддів вважає можливим апеляційний розгляд справи за наявними у ній даними та доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77).

Матеріалами справи стверджується наступне.

Між сторонами (Банком/позивачем та відповідачкою) було укладено 2 (два) кредитних договори, а саме: 1) 04.09.2016 року та 2) 26.11.2019 року.

Заявлені Банком позовні вимоги про стягнення з відповідачки 1 987 грн. 11 коп. заборгованості за кредитним договором, який було укладено 26.11.2019 року, судом задоволено у повному обсязі і рішення суду в цій частині ніким не оскаржується, а тому в цій частині оскаржуване рішення і не переглядається.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, який було укладено 04.09.2016 року, суд мотивував тим, що позивачем не було подано до суду «документів, які підтверджують зарахування коштів на рахунок відповідача, а також те, що такі перекази є завершеними».

Разом з тим, суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявні підписані особисто відповідачкою Заява № 01на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, фотокопія паспорта відповідачки та довідка про присвоєння їй ідентифікаційного номера (а.с. 14-зворот-16) і перелік яких наведено у додатках, які долучено до позовної заяви.

Як стверджується матеріалами справи, відповідачкою 18.06.2025 року було отримано позовну заяву з додатками до неї, а також ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 05 червня 2025 року, у якій відповідачці роз`яснено її право протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання неї згаданих документів подати до суду відзив із викладенням заперечень проти позову (а.с. 56-57).

Однак відповідачка, достовірно знаючи про заявлені до неї позовні вимоги, відзиву на позов не подала.

Таким чином, вищезазначені докази відповідачкою спростовано не було, що є її (а не суду) процесуальним обов`язком, так само, як і не було подано до суду жодних заперечень стосовно заявлених до неї позовних вимог.

За наведених обставин в їх сукупності колегія суддів вважає, що у суду були відсутніми правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог, які обґрунтовуються кредитним договором від 04.09.2016 року, а тому приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1), і що суд апеляційної інстанції, у випадку зміни рішення або ухвалення нового, відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13).

Матеріалами справи стверджується, що позивач в ході розгляду даної справи поніс 6 056 (2 422 грн. 40 коп. + 3 633 грн. 60 коп.) грн. 00 коп. судових витрат у виді сплаченого судового збору (а.с. 9, 87), а відтак ці судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача з відповідачки.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають.

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2025 року 3 028 грн. 00 коп.

Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідача 44 931 грн. 65 коп. заборгованості за кредитними договорами від 04.09.2016 року та від 26.11.2019 року.

Відтак, ціна позову у цій справі складає 44 931 грн. 65 коп., що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн. 00 коп. х 250 = 757 000, 00 грн).

Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 44 931 грн. 65 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 пункт 2, 376 частина 1 пункти 1 і 4, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 12 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ; вулиця Андріївська, 4, місто Київ, 04070):

-1 987 грн. 11 коп. - заборгованості за кредитним договором від 26.11.2019 року;

-42 944 грн. 54 коп. - заборгованості за кредитним договором від 04.09.2016 року,

а всього 44 931 (сорок чотири тисячі дев`ятсот тридцять одну) грн. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (; вулиця Андріївська, 4, місто Київ, 04070) 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп. судових витрат у виді сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 15 грудня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.