Справа №212/879/25
Провадження №2/524/5570/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 29 246,30 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про позики №75153324 від 20.08.2021 за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13457,00 грн, строк позики 64 дні зі сплатою процентів у розмірі 1.6 % в день. Відповідач не виконав належним чином умови договору у зв`язку із чим його заборгованість за договором позики складає 29 246,30 грн.

21.12.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75153324 від 20.08.2021. 31.03.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75153324 від 20.08.2021.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що позовна давність позивачем не пропущена, оскільки вказаний строк був продовжений, а в подальшому зупинений.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач надала суду відзив, в якому просила відмовити у задоволені позову з підстав пропуску позовної давності.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

20.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (АНУЇТЕТ) № 75153324, за умовами якого Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), без забезпечення, на погоджений строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику та сплачувати проценти Позикодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах, тобто Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (Проценти) від суми Позики протягом Строку Позики згідно Графіка платежів, або достроково на таких умовах: сума позики 13457 грн, строк позики 64 дні, дата повернення Позики (останній день) 22.10.2021; Процентна ставка (базова)/день - 1,6%(фіксована), знижена процентна ставка/день 1,52 % (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності), процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день, % (не застосовується в період карантину) 2,70%; Орієнтовна загальна вартість позики 22517,80 грн. Проценти за цим Договором нараховуються на залишок Позики згідно Графіка платежів, за кожний день користування Позикою, включаючи дати отримання та повернення.

21.12.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №2112. Відповідно до Реєстру прав вимоги №4 від 21.12.2021 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право вимоги від ОСОБА_1 коштів в сумі 29246,30 грн, що складається із суми заборгованості за тілом позики 13457 грн та суми заборгованості за відсотками 15789,30 грн.

31.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №31032023-ФМ. Згідно з витягом первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги від ОСОБА_1 коштів в сумі 29246,30 грн, що складається із суми заборгованості за тілом позики 13457 грн та суми заборгованості за відсотками 15789,30 грн.

НОРМИ ПРАВА

В ст. 1046 ЦК України зазначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі Закон № 675-VIII) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

В ч.1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОЦІНКА СУДУ

Аналіз приписів законодавства, якими врегульовано спірні у цій справі правовідносини, засвідчує, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Тобто, це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису всіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 травня 2024 року по справі № 545/1750/21(провадження № 61-1177св24)

Суд враховує те, що відповідач факт укладення договору та факт отримання коштів в сумі 13457 грн не оспорювала.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).

Крім того, в постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Із змісту договору позики № 75153324 від 20.08.2021 вбачається, що сторони договору погодили строк кредитування 64 дні до 22.10.2021 із сплатою відсотків 1,52% в день(знижена процентна, застосовується у відповідності до умов Програми лояльності); 1,6%(фіксовані); 2,7% - за понадстрокове користування Позикою.

При тлумаченні умови «за понадстрокове користування Позикою» суд дійшов висновку, що вказана умова не свідчить про те, що сторони однозначно погодили розмір відсотків, які міри відповідальності, а тому застосовуючи принцип contra proferentem, суд тлумачить вказану умову на користь позичальника. Також суд приймає до уваги те, що відомості про підписання позичальником правил надання грошових коштів у позику відсутні, а тому суд вважає, що сторони не погоджували умови щодо пролонгації договору.

Відтак, суд вважає, що із відповідача мають бути стягнуті відсотки в межах строку кредитування - 64 дні в сумі 9060,80 грн.

Відтак, суд вважає за можливе зменшити загальну суму боргу до 22517,80 грн.

Отже, суд частково задовольняє вимоги позивача, а саме на 76.99%.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2025 року по справі № 903/602/24 зробила висновок про те, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану.

З огляду на те, що відносини між сторонами виникли на підставі договору позики від 20.08.2021, суд вважає, що з урахуванням продовження позовної давності та її зупинення позивач не пропустив строки звернення до суду, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача суд стягує витрати на правничу допомогу та витрати по сплаті судового збору в сумі 4559.65 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 526, 530, 610-612, 625, 1046 ЦК України, ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204 заборгованість за договором позики (АНУЇТЕТ) № 75153324 від 20.08.2021 в сумі 22517,80 грн та судові витрати в сумі 4559.65 грн

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ