Справа № 146/963/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

вимоги позивача: про стягнення суми інфляції та 3-х процентів річних від простроченої суми боргу

представник позивача: адвокат Климович Т.Д.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

12 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 85686,62 грн. інфляційних втрат та 3 % річних в розмірі 19096,70 грн. за період з 02.07.2019 р по 03.03.2025 р. включно.

Позов позивачем обґрунтований наступним.

Згідно рішення Томашпільський районного суду Вінницької області №146/26/19 від 09.05.2019 р., яке набрало законної сили 02.07.2019 р. з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації вартість 1/2 частини транспортного засобу марки OPEL VIVARO, 2007 року випуску, в розмірі 112406,00 грн.

Рішення суду було частково виконано відповідачем 04 березня 2025 року, що стверджується повідомленням Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області від 26.05.2025 р., а саме на депозитний рахунок відділу виконавчої служби надійшли кошти в сумі 38690,40 грн. , які були перераховані стягувачці.

Згідно повідомлення виконавчої служби станом від 01.05.2025р. заборгованість по виконавчому провадженню АСВП 59738149 становить 73715,60 грн.

Таким чином з 02.07.2019 р. по 28.02.2025 р. сума заборгованості становила 112406,00 грн.

Розрахунок 3 % річних виконується за формулою: С (сума заборгованості) х 3% х Д (кількість днів прострочення) / 365.

Згідно розрахунку, який долучений до позову, сума штрафних санкцій (3% річних) за період з 02.07.2019 р. по 28.02.2025 р. становить 19096,70 грн.

Розрахунок індексу інфляції повідомляється Листом Національного банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим.

Індекс інфляції ( з врахуванням строків позовної давності , оголошення карантину та воєнного стану) за період з 02 липня 2019 року по 28 лютого 2025 року складає 85686,62 грн.

09 липня 2025 року відповідачем подано до суду відзив, згідно якого відповідач визнає позов в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 02.07.2019 року по 24.02.2022 року.

Відзив обґрунтовано наступним.

Відповідач вказує, що сума штрафних санкцій та індекс інфляції визнається за період з 02.07.2019 року по 24.02.2022 року оскільки відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Також відповідач вказує, що заявлена позивачем сума є неспівмірною з сумою заборгованості та просить зменшити розмір заявлених вимог.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 17 червня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 15 липня 2025 року.

09 липня 2025 року відповідачем подано до суду відзив.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 15 липня 2025 року підготовче судове засідання відкладено на 04 вересня 2025 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 04 вересня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 07 жовтня 2025 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 07 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на 28 жовтня 2025 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 28 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на 04 грудня 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Климович Т.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити за обставин викладених у позові. Пояснила, що згідно рішення Томашпільського районного суду з відповідача на користь позивача було стягнуто грошові кошти. Станом на 01.05.2025 заборгованість становила 73715 грн. Таким чином боржник прострочив сплату заборгованості тому з нього підлягає стягненню ця сума з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Заборгованість існувала в розмірі 112406 з 02.07.2019 року по 28.02.2025. Тому сума штрафних санкцій становить 3% річних в розмірі 19096,70 грн та інфляційні втрати в розмірі 85686, грн. Підтвердила, сума заборгованості на даний час погашена, однак за період коли існувала заборгованість кошти знецінились, тому позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги частково визнав за обставин викладених у відзиві. Зазначив, що підтримує обставини викладені у відзиві. Вказав, що заборгованість намагався сплачувати. Станом на 22.10.2025 заборгованість погасив повністю.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і допустимість доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що рішенням Томашпільскогго районного суду від 29 травня 2019 року у справі № 146/26/19, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації вартість 1/2 частини транспортного засобу марки OPEL VIVARO, 2007 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 112406,00 грн.

До суду звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Згідно копії листа Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області № 14936/22-17-25 від 26.05.2025 на адвокатський запит Климович Т.Д. про надання інформації щодо розміру заборгованості за № АСВП 59738149 з примусового виконання рішення суду від 29.05.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації вартість 1/2 частини транспортного засобу марки OPEL VIVARO, 2007 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 112406,00 грн., повідомлено, що станом на 01.05.2025 року заборгованість в межах даного виконавчого провадження складає 73715,00 грн. 04.03.2025 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в сумі 38690,40 грн, які 05.03.2025 були перераховані стягувачці

Відповідно до розрахунку інфляційних втрат та 3% річних з 02.07.2019 до 28.02.2025, за сумою богу 112406 грн., розмір інфляційних втрат становить 85686,62 грн. розмір 3% річних становить 19096,70 грн.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо посилання відповідача на зменшення розміру та строку накладення штрафних санкцій та індексу інфляції з вказівкою на пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, то вказана норма стосується правовідносин за кредитним договором чи договором позики, що не відноситься до предмета спору у даній справі.

Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ІІс = ( ІІ1 / 100 ) х ( ІІ2 / 100 ) х ( ІІ3 / 100) х ... ( ІІZ / 100 ), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення; ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення; ІІ3 - індекс інфляції за третій місяць прострочення; ; ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Таким чином, сукупний індекс інфляції по заборгованості за період з 02.07.2019 по 03.03.2025 року визначено у розмірі 1.76229579 ((99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (99,40 : 100) x (98,60 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (100,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,40 : 100) x (100,30 : 100) x (100,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,60 : 100) x (102,20 : 100) x (100,00 : 100) x (100,60 : 100) x (101,50 : 100) x (101,80 : 100) x (101,90 : 100) x (101,40 : 100) x (101,20 : 100) x (100,80 : 100).

Інфляційні втрати по заборгованості становлять 85686,62 грн. (112406 грн. х 1.76229579 112406).

Розрахунок 3% річних проводиться за формулою: RPS=S*Q*V/D/100, де S - сума заборгованості, Q - кількість днів прострочки, V - 3%, D - кількість днів у році, 100 - 100%

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних по заборгованості за період з 02.07.2019 по 03.03.2025 року, включно.

Згідно розрахунку 3% річних за період з 02.07.2019 по 03.03.2025 року (2072 днів (183+366+1095+ 366+62)) в розмірі 19096,70 грн. (( 112406 х 183 х 3 : 365 : 100 ) + ( 112406 х 366 х 3 : 366 : 100 ) + ( 112406 х 1095 х 3 : 365 : 100 ) +( 112406 х 366 х 3 : 366 : 100 ) + ( 112406 х 62 х 3 : 365 : 100 ) ) розмір останніх становить 19124,42 грн.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки позивачем заявлено за вказаний переіод суму 3% річних в розмірі 19096,70 грн., то саме зазначена сума підлягає до стягнення.

Всього сума стягнень з відповідача, що виникли внаслідок порушення зобов`язань складає 104783,32 грн. (85686,62 грн. + 19096,70 грн.), що відповідає розрахунку заборгованості наданому позивачем.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, зокрема, підтвердження представником позивача позовних вимог, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 968,96 гривень.

Оскільки вимогу майнового характеру, а саме стягнення заборгованості було задоволено, з відповідача слід стягнути на користь позивача 968,96 грн сплаченого судового збору.

Водночас, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На виконання вимог ст. 134 ЦПК України представником позивача в позові було надано орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а саме на суму 5000 грн.

На виконання вимог ч.3 ст. 137 ЦПК України до позову додано Договір про надання правової допомоги №192/24 від 17 грудня 2024 року укладений між адвокатом Клименко Т.Д. та ОСОБА_1 з акт прийому передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 192/24 від 11.06.2025 згідно якого вартість наданих послуг складає 5000 грн.

У відповідності до висновку Великою Палатою Верховного Суду, викладеного у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, визначено цілі оцінки витрат на професійну правничу допомогу: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включно з підготовчою до її розгляду, збиранням доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються за договором і на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості; розмір компенсації витрат адвоката встановлюється договором про надання правничої допомоги на підставі доказів; сума компенсації визначається за детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і витрат, необхідних для надання правничої допомоги; заявлені витрати на адвоката мають бути співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт; ціною позову та (або) зазначеним справи для сторони, в тому силі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи, що позов було задоволено повністю, а також, що розмір наданої позивачу правової допомоги є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5000 грн. витрат на професійну правову допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 509, 625, ЦК України ст. ст. 12, 13, 76, 78, 95, 141, 142, 256-259, 261, 263-265, 354 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляції та 3-х процентів річних від простроченої суми боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 85686,62 грн. (вісімдесят п`ять тисяч шістсот вісімдесят шість гривень шістдесят дві копійки) інфляційних втрат та 3 % річних в розмірі 19096,70 грн. (дев`ятнадцять тисяч дев`яносто шість гривень сімдесят копійок) за період з 02.07.2019 р. по 03.03.2025 р. включно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн. (п`ять тисяч гривень) судових витрат, що складаються з витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 06.11.2023 року органо 0721, РНКОПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 12 грудня 2025 року

Суддя: О. В. Пилипчук