ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/7684/24 Головуючий суддя І інстанції Дяченко О. М.
Провадження № 22-ц/818/2788/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юрченко Віктора Володимировича, на рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2025 року по справі № 953/7584/24, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, який у подальшому уточнила 20.12.2024 та 12.02.2025.

Позовна заява мотивована тим, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.07.2024 відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України за фактом спричинення їй відповідачем ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, що мало місце 29.04.2024. Вказаний вирок в апеляційному порядку не оскаржувався, з 16.08.2024 набув чинності.

Вказала, що внаслідок спричинення Відповідачем тілесних ушкоджень позивач проходив стаціонарне лікування в КНП «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» та було витрачено коштів на лікування в загальному розмірі 13 140,41 грн.

Зазначила, що також вона зазнала моральної шкоди, яка крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав внаслідок протиправної поведінки Відповідача. Протиправними діями відповідача моральному здоров`ю позивача спричинено значної шкоди, тому що, починаючи з моменту нанесення тілесних ушкоджень і по теперішній час позивач постійно відчуває страх за своє життя. На її тілі через завдані ушкодження була значна кількість синців, що викликало у неї відчуття сорому за такий жахливий вигляд. Весь процес лікування значним чином негативно вплинув на її життєвий уклад, оскільки вона провела 11 днів в 4-й невідкладній лікарні, а потім ще два тижні відвідувала денний стаціонар. Крім того весь цей час вона перебувала на лікарняному та також не відвідувала свою роботу, що також спричиняло їй душевних страждань. Сама ж думка про те, що стосовно неї кожної миті твій сусід може вчинити фізичне насилля створює нестерпимий страх та психологічний дискомфорт, оскільки після смерті її чоловіка вона проживає одна та її нема кому захистити від протиправних посягань її сусіда, який постійно вживає алкогольні напої. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачем понесені значні моральні втрати, як призвели до позбавлення можливостей реалізації її звичок і бажань, які могла би реалізувати не витрачаючи часу на лікування та участь у кримінальній справі в якості потерпілого, щоб добитися належного захисту її порушених прав. Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору (неправомірних дій відповідача), позивачка користуючись принципами розумності та справедливості визначила розмір відшкодування моральної шкоди на суму 500 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 завдану вчиненням кримінального правопорушення матеріальну шкоду у розмірі 13 140,41 грн., яку у поданій заяві від 20.12.2024 уточнила та просила стягнути у розмірі 12 297 грн 07 коп. та 500 000,00 грн. моральної шкоди, яку у поданій заяві від 12.02.2025 зменшила до розміру 250 000,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 035,47 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 10 035, 47 грн у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у загальному розмірі 1 075,53 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Юрченко Віктор Володимирович подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2025р. по справі № 953/7684/24 в частині часткового задоволення моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі. Розгляд скарги проводити за участю Позивача.

Вважає, що рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Звертає увагу, що суд залишив поза увагою посилання позивача на ті обставини, що починаючи з моменту нанесення Позивачу Відповідачем тілесних ушкоджень і по теперішній час ОСОБА_4 постійно відчуває страх за своє життя. З цього приводу Позивачка надавала пояснення в судовому засіданні під час розгляду справи. Також на її тілі та обличчі через завдані ушкодження утворилась велика кількість синців, вона відчувала сором за те, що жахливо виглядає (копії фотознімків із синцями Позивачки долучались до позовної заяви). Процес лікування значним негативним чином вплинув на життєвий уклад Позивачки, оскільки вона провела 11 днів в 4-й невідкладній лікарні, а потім ще два тижні відвідувала денний стаціонар. Крім того весь цей час вона перебувала на лікарняному та не могла працювати, що також спричиняло їй душевних страждань. Сама ж думка про те, що стосовно неї кожної миті її сусід може вчинити фізичне насилля створює нестерпимий страх та психологічний дискомфорт, оскільки після смерті її чоловіка вона проживає одна та її нема кому захистити від протиправних посягань сусіда (Відповідача), який постійно вживає алкогольні напої. Внаслідок протиправних дій відповідача Позивачка відчуває значні моральні страждання, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які вона могла б реалізувати не витрачаючи часу на лікування та участь у кримінальній справі в якості потерпілого, щоб добитися належного захисту її порушених прав. Позивачка за своїм внутрішнім переконанням оцінює спричинену Відповідачем моральну шкоду в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн.

Зазначила, що частково задовольняючи позовні вимоги суд не надав жодної юридичної оцінки тому факту, що Позивачка з 29.04.2024р. по 14.06.2024р. проходила постійне лікування в медичних закладах (відповідні докази наявні в матеріалах справи), була змушена ховати сліди побоїв за допомогою окулярів та косметики, уникала контактів із своїми знайомими та близькими. Не зрозуміло якою методикою або судовою практикою керувався суд 1-ї інстанції при частковому задоволенні моральної шкоди в такому ж самому розмірі як матеріальних збитків - 10 035,47 грн. Відповідальність за спричинення тілесних ушкоджень (особливо синців на обличчі) жінці до якої суспільство завжди формує поважливе ставлення як до матері дітей та до хранительки сімейного вогнища, ще й під час військового стану, коли жінка внаслідок дій Відповідача зазнала приниження, та відчувала увесь дискомфорт пов`язаний із лікуванням, відсутністю на роботі, участю в якості потерпілої особи у кримінальній та цивільній справі, не може в нинішніх фінансових реаліях оцінюватися в розмірі 10 000 грн. Саме цим доводам Позивачки, викладеним в позовній заяві, та наданим в судовому засіданні під час розгляду справи в суді, місцевий суд не надав належної оцінки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 367 ЦПК України вивчив матеріали справи та перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Оскільки оскаржується рішення суду лише в частині відшкодування моральної шкоди, то в іншій частині, щодо відшкодування матеріальної шкоди, відповідно до вказаної норми ст. 367 ЦПК України рішення суду не переглядається.

Згідно з положеннями ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду не повністю відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди і стягуючи з відповідача в користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 035,47 грн, суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача ОСОБА_4 щодо спричинення їй моральної шкоди внаслідок глибини фізичних та душевних страждань.

Разом з цим, суд врахував, що позивачем не надано доказів погіршення психічного здоров`я, медичних висновків лікарів щодо вимушених змін у житті, істотності вимушених змін у способі життя потерпілої, появи негативного ставлення до нього зі сторони інших осіб, а також інших доказів, які б свідчили про негативні наслідки особисто для неї після вказаної події, зміни. Позивачем не обґрунтовано належними і допустимими доказами розмір заподіяної моральної шкоди, а саме в сумі 500 000,00 грн, потім зменшеної до 250 000,00 грн.

Суд з покликанням на правові висновки, які були висловлені у постанові ВП ВС від 15.12.2020 у справі за № 752/17832/14-ц. а також - на засади розумності, справедливості та виваженості, тяжкість тілесних ушкоджень, кримінального правопорушення, надані позивачем суду докази, глибину, час фізичних та душевних страждань, їх тривалість, - вказав, що стягнення з відповідача на користь позивача 10 035,47 грн. є достатньою сатисфакцією завданої позивачці моральної шкоди.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду.

В силу ч. 1ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Частинами 1-3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

У даному випадку суд встановив факт завдання позивачці моральної шкоди внаслідок наступних обставин.

Так, вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.07.2024 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_5 . Вирок суду набрав законної сили 15.08.2024 (а.с.26-27).

Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого 1-е н/ від №7995 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивачка з 24.05.2024 по 07.06.2024 остання перебувала на амбулаторному стаціонарному лікуванні в КНП «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» (а.с.11).

Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1975 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується, що після цього вона два тижні га денному стаціонарі проходила лікування в КНП «Міська студентська лікарня» Харківської міської ради (а.с.76-77).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всупереч вказаній нормі цивільного процесуального права суд не перевірив заявлені у позові підстави позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Так, суд не з`ясував, що вказаним вироком суду були встановлені наступні обставини, при яких відповідач завдав позивачці тілесних ушкоджень, які відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України мають преюдиціальне значення (тобто повторно не доказуються) по даній справі (а.с. 26-27).

«29.04.2024, приблизно о 18:30, ОСОБА_2 знаходився во дворі будинку АДРЕСА_1 , де у нього виник словесний конфлікт з сусідкою ОСОБА_6 на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин.

В ході словесного конфлікту з ОСОБА_4 , у ОСОБА_2 раптово виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останній, реалізуючи який, усвідомлюючи суспільно?небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно?небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_2 , забіг до квартири АДРЕСА_2 вищезазначеного будинку, в якій мешкає ОСОБА_4 , та почав наносити останній тілесні ушкодження, а саме: стоячи навпроти неї на відстані витягнутої руки, схопив правою рукою за волосся ОСОБА_4 , намотав його на свою праву руку та почав бити ОСОБА_4 правою стороною її обличчя об одвірок другої вхідної двері. Після цього ОСОБА_2 , тримаючи ОСОБА_4 за волосся, поставив її на коліна, стоячи над нею з правої сторони, наніс декілька ударів обома ногами по правій руці, по ребрам та стегну, а також удари кулаком лівої руки по потилиці. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_2 , тримаючи ОСОБА_4 міцно за волосся, почав її тягнути на подвір`я, примушуючи ОСОБА_4 повзти по бетонному покриттю, дотягнувши таким чином ОСОБА_4 до сходів, які ведуть до його квартири. Після цього ОСОБА_2 сів зверху на спину лежачій на животі на бетонному покритті ОСОБА_4 та, обмотавши волоссям останньої її шию, намагався придушити ОСОБА_7 .

В результаті протиправних дій з боку ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_4 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/257-А/24 від 16.05.2024, заподіяно тілесні ушкодження, а саме: закрита тупа черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку із наявністю саднення в лобній ділянці справа та синця в лобній ділянці зліва на тлі травматичної припухлості, а також синців в правій скроневій ділянці по лінії росту волосся, в проекції потиличних горбів потиличної кістки та в лівій орбітальній ділянці з захватом лівої виличної ділянки, яка належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), відповідно до п.п. 2.3.2.«А», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, а також синці в проекції лівого плечового суглоба по задній поверхні, в проекції 8-11 ребер справа по задній лінії, в області крила правої здухвинної кістки по задній її поверхні, на обох плечах в середній її третині по заднє-зовнішній поверхні, а також в середній третині правого стегна по переднє-зовнішній поверхні, та чисельні саднення по тильній поверхні обох кисть, які як у сукупності так і поодинці належать до категорії легких тілесних ушкоджень, відповідно до п.п. 2.3.2.«Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6».

Оскільки відповідач не спростував той факт, що позивачка після вказаних побоїв двічі проходила лікування, при наявності зазначених у вказаних виписках з історії її хвороб відповідних медичних діагнозів, які пов`язані з її побиттям відповідачем 29.04.2024, колегія суддів погоджується з тим, що позивачка двічі проходила лікування у зв`язку з вищевказаними неправомірними діями відповідача, а отже внаслідок тривалого та жорстокого побиття відповідачем вона зазнала значного фізичного болю та душевних страждань, була змушена двічі проходити лікування. Наведені з цього приводу доводи скарги знайшли своє підтвердження.

З урахуванням загальних засад цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), та відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України колегія суддів вважає за необхідне збільшити розмір відшкодування до 50 000 (п`ятидесяти тисяч) гривень, які необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . На більшу суму позов про відшкодування моральної шкоди не доведений, тому він підлягає частковому задоволенню, доводи скарги знайшли своє часткове підтвердження у матеріалах справи.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд помилився із застосуванням вказаних норм матеріального права, то відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду у оскарженій частині підлягає відповідній зміні: сума відкодування моральної шкоди має бути збільшена до 50 000 грн.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юрченко Віктора Володимировича - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2025 року - змінити.

Збільшити розмір присудженої судом в рахунок відшкодування моральної шкоди суми до 50 000 (п`ятидесяти тисяч) гривень, які стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 місце реєстрації: АДРЕСА_4 ).

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 16 грудня 2025 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді колегії Ю.М.Мальований.

Н.П.Пилипчук.