справа № 462/9333/25
УХВАЛА

01 грудня 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту спільного проживання, ведення спільного господарства та перебування на утриманні батька, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лука Т.М. звернувся до суду із позовом, в якому просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно проживав та вів спільне господарство, побут однією сім`єю з батьком гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на утриманні батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Перевіривши матеріали позовної заяви судом встановлено, що така не відповідає вимогам ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог, передбачених п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК Україн позовна заява серед іншого повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, всупереч наведеній вимозі, текст позовної заяви ОСОБА_1 не містить відомостей щодо наявності у нього чи у інших осіб оригіналів письмових доказів, копії яких долучено до матеріалів позовної заяви.

Виходячи із наведеного вище положення, суд також звертає увагу на положення ч. 4 ст. 95 ЦПК України, яким визначено вимоги, яким повинні відповідати подані учасниками справи письмові докази, а саме: копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, як вбачається із представлених суду документів як додатків до позову, стороною позивача засвідчені у відповідності до вимог ст. 95 ЦПК України із зазначенням підпису та дати засвідчення лише додатки, які додані позивачем до примірника позовної заяви для суду, однак у примірниках позову для відповідачів, долучені до них додатки належним чином не засвідчені стороною позивача.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява (заява) повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається із заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, останній звертаючись до суду із позовом про встановлення факту спільного проживання із батьком, просить встановити зокрема факт ведення ними спільного господарства, побуту однією сім`єю з батьком, а також перебування на утриманні батька.

Разом з тим, з оглянутих додатків до позовної заяви вбачається, що окрім покликань позивача у тексті позову на перелік свідків, позовна заява не містить жодних відомостей на підтвердження обставин щодо ведення спільного господарства, побуту позивачем разом із батьком, а також факту перебування позивача на утриманні у батька.

Позивач жодним чином не вказує щодо наявності у нього із батьком, до смерті останнього, спільного бюджету та витрат (придбання спільного майна, несення спільних витрат щодо його утримання тощо) та не представлено доказів цього.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

У постанові від 17 червня 2020 року, справа № 755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду в справі № 554/1251/20 від 22 червня 2021 року, належними та допустимими доказами проживання однією сім`єю, зокрема, можуть бути: виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства, докази оплати спільно комунальних послуг тощо.

Згідно із вимогами ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивачем не зазначено періоду, протягом якого він просить встановити факт спільного проживання із батьком.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх усунення.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту спільного проживання, ведення спільного господарства та перебування на утриманні батька - залишити без руху.

Позивач має право протягом п`яти днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху письмово усунути вказані недоліки.Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали у справі № 462/9333/25

Суддя Б.М.Гедз