Номер провадження: 22-ц/813/4671/25
Головуючий у першій інстанції Чорнуха Ю.В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: скаржник (боржник) ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються - заступник начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонов Олександр Юрійович, стягувач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника Клабукова Романа Володимировича

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2025 року, постановлену Приморським районним судом м. Одеси у складі: судді Чорнухи Ю.В. в приміщенні того ж суду,

у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії заступника начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича, стягувач: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

23 січня 2025 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Клабукова Романа Володимировича звернувся до суду із вказаною скаргою, яку обґрунтував тим, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2024 у справі № 522/11918/14-ц заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено. Видано дублікат виконавчого листа по справі № 522/11918/14-ц від 16.12.2015 на виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 16.12.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 28.12.2010, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за реєстровим № 13450, у розмірі 2069025 гривень 00 коп.

29.10.2024 стягувачем ОСОБА_2 подано до Суворовського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) заяву про примусове виконання рішення суду, в якій зазначено, що за наявною у нього інформацією боржник ОСОБА_1 на теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою заступника начальника Суворовського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. від 29.10.2024 за заявою стягувача відкрито виконавче провадження № 76413618 з виконання вищезазначеного виконавчого документа.

В рамках зазначеного виконавчого провадження були винесені постанови від 29.10.2024 про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, якою накладено арешт на кваритру за адресою: АДРЕСА_2 ; про арешт майна боржника, якою накладено арешт на невизначене рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику; про стягнення виконавчого збору; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що належить боржнику. ОСОБА_1 зареєстрований, постійно та тривалий час проживає в Приморському районі м. Одеси, за адресою, вказаною у виконавчому документі. За адресою: АДРЕСА_1 він не проживає, не перебуває, не працює та майна не має. Тому виконавче провадження відкрито за неналежним місцем виконання рішення суду.

Із посиланням на вимоги ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», абз. 29 п. 3 розділу 111 Інструкції з організації примусового виконання рішень, ч. 1 ст. 447, ч. 1 ст. 448, ч. 2 ст. 451 ЦПК України, просив суд скасувати постанови начальника Суворовського (Пересипського) ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеси) Тріфонова О.Ю. від 29.10.2024 № 76413618 про арешт коштів боржника, якими накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках /електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних коштів, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 2276296,5 грн; на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 15047465), що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 22762296,50 грн; на невизначене, рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження штрафів 22762296,50 грн; про стягнення виконавчого збору, якою постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі: 206902,50 грн; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника загальна сума мінімальних витрат 369,00 грн; про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на майно: квартиру (1-кімнатна , загальною площею 70,7 кв.м, житловою площею 21,2 кв), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що належить боржнику. Також просив зупинити стягнення на підставі дубліката виконавчого листа по справі № 522/11918/14-ц від 16.12.2015 в рамках виконавчого провадження № 76413618.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2025 року скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії заступника начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач: ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано постанову заступника начальника Суворовського (Пересипського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. від 29.10.2024 № 76413618 про арешт майна боржника, якою накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 15047465), що належить боржнику ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 2276296.5 гривня.

Скасовано постанову заступника начальника Суворовського (Пересипського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. від 09.12.2024 № 76413618 про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на майно: квартира (1-кімнатна; загальна площа: 70.7 кв.м., житлова площа: 21.2 кв.м.;) що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що належить боржнику ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

В частині вимоги про скасування постанови заступника начальника Суворовського (Пересипського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. від 29.10.2024 № 76413618 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 2276296,5 гривня; вимоги про скасування постанови заступника начальника Суворовського (Пересипського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. від 29.10.2024 № 76413618 про арешт майна боржника, якою накладено арешт на невизначене, рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 2276296,5 гривня; вимоги про зобов`язання державного виконавця усунути допущені порушення відмовлено.

Скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії заступника начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач: ОСОБА_2 , в частині скасування постанови заступника начальника Суворовського (Пересипського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. від 29.10.2024 № 76413618 про відкриття виконавчого провадження з виконання: назва документу: виконавчий лист № 522/11918/14-ц виданий 17.10.2024 документ видав: Приморський районний суд м. Одеси про: Стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 28 грудня 2010 року, посвідченим приватний нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за р. № 13450, у розмірі 2069025 (два мільйони шістдесят дев`ять тисяч двадцять п`ять) гривень - залишено без розгляду.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії заступника начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач: ОСОБА_2 , в частині скасування постанови заступника начальника Суворовського (Пересипського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. від 29.10.2024 № 76413618 про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) виконавчого збору у розмірі: 206902,50 гривень, та скасування постанови заступника начальника Суворовського (Пересипського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. від 29.10.2024 № 76413618 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) загальну суму мінімальних витрат 369,00 гривень - закрито.

Роз`яснено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Роз`яснено сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснено позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника Клабукова Романа Володимировича просить:

скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси 26 лютого 2025 року № 522/11918/14-ц в частині залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення та дії заступника начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач: ОСОБА_2 , в частині скасування постанови заступника начальника Суворовського (Пересипського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. від 29.10.2024 № 76413618 про відкриття виконавчого провадження з виконання: назва документу: виконавчий лист № 522/11918/14-ц виданий 17.10.2024 документ видав: Приморський районний суд м. Одеси про: Стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 28 грудня 2010 року, посвідченим приватний нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за р.№ 13450, у розмірі 2069025 (два мільйони шістдесят дев`ять тисяч двадцять п`ять) гривень та ухвалити нове рішення в цій частині, яким скаргу боржника задовольнити та скасувати постанову заступника начальника Суворовського (Пересипського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. від 29.10.2024 № 76413618 про відкриття виконавчого провадження;

Скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси 26 лютого 2025 року № 522/11918/14-ц в частині відмови в задоволені скарги ОСОБА_1 на рішення та дії заступника начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в частині:

вимоги про скасування постанови заступника начальника Суворовського (Пересипського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. від 29.10.2024 № 76413618 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/ електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 2276296,5 гривня;

вимоги про скасування постанови заступника начальника Суворовського (Пересипського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. від 29.10.2024 № 76413618 про арешт майна боржника, якою накладено арешт на невизначене, рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 2276296,5 гривня;

вимоги про зобов`язання державного виконавця усунути допущені порушення,

та ухвалити нове рішення в цій частині, яким скаргу боржника задовольнити та скасувати вищезазначені постанови заступника начальника Суворовського (Пересипського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. від 29.10.2024 № 76413618 про арешт коштів боржника, від 29.10.2024 № 76413618 про арешт майна боржника та зобов`язати державного виконавця усунути допущені порушення.

Доводами апеляційної скарги є те, що:

1. Суд ніяким чином не відреагував та не надав правову оцінку незаконним діям державного виконавця.

2. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не надав належну оцінку доказам у справі.

3. Вважає помилковими висновки суду першої інстанції про часткове залишення вимог скарги без розгляду.

4. Суд не врахував усіх обставин, що мають значення для справи, а саме те, що внаслідок відкриття виконавчого провадження за неналежним місцем виконання рішення (ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження») в Пересипському районі м. Одеси замість Приморського району м. Одеси, допущено суттєве порушення процедури виконання судового рішення що призводить до подвійного стягнення на виконання судового рішення, порушення прав боржника та зловживання стягувачем своїми правами.

У відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець Тріфонов Олександр Юрійович просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги.

В судове засідання учасники справи, належно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не зявилися, зокрема: ОСОБА_1 повідомлений у відповідності до вимог ч. 5 ст. 130 ЦПК України, оскільки його повноважні представники отримали судову повістку-повідомлення в електронному кабінеті 26.09.2025 22:21:05, про що свідчить довідка про доставку електронного документу (а.с. 98зв. т. 1), начальник Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонов Олександр Юрійович повідомлений належно, про що свідчить довідка про доставку електронного документу 26.09.2025 22:21:05 (а.с. 98зв. т. 2), стягувач: ОСОБА_2 повідомлений у відповідності до вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 100-101 т. 2).

Участь представника заявника Клаблукова Р.В. була забезпечена судом в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів ухвалою суду від 28.07.2025 про призначення відеоконференції з використанням власних технічних засобів, в якій йому роз`яснено правила ч. 5 ст. 212 ЦПК України, копію ухвали ним отримано в Електронному кабінеті 29.07.2025, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 212 ЦПК України, згідно з якою ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, натомість на зв`язок зі апеляційним судом не вийшов.

Справа перебуває в провадженні Одеського апеляційного суду з 12.03.2025, апеляційне провадження відкрито 14.03.2025, передбачений частиною першою статті 371 ЦПК України строк розгляду справи апеляційної скарги сплинув 13.04.2025, у той час коли правом на справедливий судовий розгляд у відповідності до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, складовою якого є розумність строків розгляду справи, наділені всі учасники справи, у тому разі і зацікавлені особи.

Участь заявника ОСОБА_1 та його представників в суді апеляційної інстанції не визнавалася судом обов`язковою. Свої міркування щодо позовних вимог та законності ухвали суду першої інстанції представником заявника висловлено у першій заяві по суті справи на стадії апеляційного перегляду - в апеляційній скарзі.

Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Обставини, які б перешкоджали розглянути справу за відсутності сторін, а також необхідності їх безпосередньої явки до суду, відсутні, і заявник, як ініціатор судового провадження в суді першої та апеляційної інстанції, має демонструвати готовність на всіх етапах такого брати участь у судових процедурах.

Тому клопотання представника заявника ОСОБА_1 Карпової О.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку із її зайнятістю в іншому судовому провадженні, не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Вказане відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Предметом апеляційного перегляду справи є ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2025 року, крім задоволеної вимоги про скасування постанов про накладення арешту від 29.10.20, якою накладено арешт на квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 ; про опис та арешт майна (коштів) боржника від 09.12.2024, якого описано та накладено арешт на майно: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та в частині закриття провадження за скаргою щодо вимог про скасування постанов про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

В цій частині ухвала суду не є предметом апеляційного перегляду.

Обов`язковість рішення суду, як одна з засад судочинства встановлена нормами Конституції України, які є нормами прямої дії. Недотримання цього принципу порушує правовий порядок, встановлений державою.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчихдій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За правилами частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання рішень інших органів можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду. Відповідно до частини п`ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатисяпропорушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Крім цього, серед обов`язків виконавця також закріплено здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом України «Про виконавче провадження», так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч. 3 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону( п. 10 розділу ІІІ Інструкції № 512/5).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2024 задоволено заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа, видано дублікат виконавчого листа по справі № 522/11918/14-ц від 16.12.2015 на виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 16.12.2015 у справі № 522/11918/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 28.12.2010, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за р. № 13450 у розмірі 2069025,00 гривень.

17.10.2024 Приморським районним судом м. Одеси видано дублікат виконавчого листа у справі № 522/11918/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 28.12.2010, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за р. № 13450 у розмірі 2069025,00 гривень.

28.10.2024 ОСОБА_2 подав до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про примусове виконання рішення (відкриття виконавчого провадження) з примусового виконання виконавчого листа (дубліката) Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2015 у справі № 522/11918/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 28.12.2010, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за р. № 13450 у розмірі 2069025,00 гривень.

ОСОБА_2 у вказаній заяві зазначив, що за наявною у нього інформацією боржник ОСОБА_1 на теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви додано один додаток - оригінал дублікату виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2015 по справі № 522/11918/14-ц.

Постановою заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфоновим Олександром Юрійовичем про відкриття виконавчого провадження від 29.10.2024 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 522/11918/14-ц виданого 17.10.2024 Приморським районним судом м. Одеси.

Довід про незаконність та необгрунтованість оскаржуваної ухвали в частині вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.10.2024 не заслуговує на увагу, оскільки судом вірно взято до уваги, що згідно ч. 1 ст. 24 Закону № 1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до п. 3 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (надалі по тексту Інструкція № 512/5) у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ / копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

У постанові від 11.01.2024 у справі № 640/35340/21 Верховний Суд дійшов висновку, що виходячи з приписів статті 6 Закону №1382-IV, місце проживання підлягає обов`язковій реєстрації, тобто Закон №1382-IV пов`язує місце проживання особи насамперед із зареєстрованим місцем проживання. Таким чином, факт реєстрації особою свого місця проживання безумовно свідчить про те, що особа обрала певну адресу місцем свого проживання. Законом не заборонено особі мати декілька місць проживання, але у будь-якому випадку адреса, зареєстрована особою у встановленому порядку, виходячи з положень частини десятої статті 6 Закону, є офіційною адресою, а отже, особа правомірно очікує, що за цією адресою з нею буде вестися офіційне листування, а також вчинятимуться й інші юридичні дії, що пов`язані з місцем її проживання. Що стосується місця проживання боржника, яке незареєстроване у встановленому законом порядку, Верховний Суд виходив з того, що таке місце проживання боржника, в силу відсутності в нього офіційного характеру, має бути повідомлено самим боржником (що відповідатиме принципу вільного вибору місця проживання, встановленому Законом №1382-IV) або підтверджено належним чином з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин, оскільки просте зазначення будь-якої адреси без перевірки відповідних обставин не робить цю адресу саме адресою місця проживання особи, у розумінні Закону №1382-IV.

У постанові від 29.07.2021 у справі № 420/8609/20 Верховний Суд зазначив, суд ураховує доводи касаційної скарги про те, що наявність зареєстрованого місця проживання боржника не є підтвердженням того, що особа на день відкриття виконавчого провадження проживає саме за зареєстрованою адресою, однак у випадку, якщо особа не повідомила іншого, саме цю адресу, з урахуванням приписів частини десятої статті 6 Закону №1382-IV, необхідно враховувати під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог частини другої 24 Закону №1404-VIII. Таке трактування частини другої статті 24 Закону №1404-VIII відповідатиме також принципу юридичної визначеності, який є елементом верховенства права.

З огляду на вимоги ч. 1 ст. 24 Закону № 1404-VIII, п. 3 Розділу ІІІ Інструкції № 512/5, враховуючи те, що у виконавчому листі зазначена адреса реєстрації боржника: АДРЕСА_4 (яка знаходиться на території Приморського району м. Одеси), іншу адресу свого місця проживання боржник не повідомляв, стягувач не додав до заяви про примусове виконання рішення документів, які б підтверджували, що місцем проживання боржника є територія, на яку поширюється компетенція Суворовського (Пересипського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі, у заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича були відсутні підстави для прийняття до виконання виконавчого листа № 522/11918/14-ц виданого 17.10.2024 Приморським районним судом м. Одеси та відкриття виконавчого провадження.

В той же час, під час розгляду скарги судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження, винесена заступником начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфоновим О.Ю. 29.10.2024, направлялась боржнику на адресу його реєстрації: АДРЕСА_5 , та була вручена останньому 31.10.2024, що підтверджується наданим державним виконавцем повідомленням про вручення поштового відправлення № 813, чого боржником не спростовано.

А тому звернення заявника зі скаргою на постанову про відкриття ВП лише 12.03.2025 не узгоджується із приписами ч. ч. 1-2 ст. 449 ЦПК України щодо строку подання скарги та за відсутності поважних причин поновлення такого пропущеного строку та відповідного клопотання, наслідком є залишення такої скарги судом без розгляду.

Слід зазначити, що пунктом 6 розділу V Інструкції № 512/5, передбачено, що виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

Пунктом 7 розділу V зазначеної Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що у такому випадку передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження.

Матеріали справи не містять відомостей та у скарзі представник скаржника не зазначає, що він звертався до державного виконавця із заявою щодо передання виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого за місцем проживання та місцем знаходження майна боржника.

Як вбачається з вимоги виконавця № 163465 від 29.10.2024, разом з якою боржнику направлялась рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанова про відкриття виконавчого провадження № 76413618 та постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних, інші оскаржувані боржником постанови разом із зазначеною вимогою боржнику не направлялись. Докази направлення боржнику оскаржуваних постанов про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в матеріалах справи відсутні.

Довід апеляційної скарги про незаконність ухвали в наведеній частині та його намагання дати оцінку постанові про відкриття виконавчого провадження поза межами встановленого законом строку для її оскарження не ґрунтуються на вимогах закону, що регулює виниклі правовідносини.

Намагання скаржника довести, що на поштовому повідомленні за нього міг розписатися «хто завгодно» не заслуговують на увагу.

Натомість, що стосується оскарження інших постанов державного виконавця, то щодо них строки оскарження не пропущені, що вірно встановлено судом. оскільки до моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 13.01.2025 року про існування постанов про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29.10.2024, а також про арешт майна від 09.12.2024, винесених у виконавчому провадженні № 76413618, докази обізнаності скаржника відсутні.

Довід апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної ухвали в частині вимог про скасування постанов про арешт коштів боржника; про арешт майна боржника, якою накладено арешт на невизначене рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику, також не заслуговує на увагу через таке.

Обґрунтовуючи підстави скасування зазначених постанов, скаржник посилається на безпідставність відкриття виконавчого провадження № 76413618 заступником начальника Суворовського (Пересипського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфоновим О.Ю. з порушенням територіальності.

Відповідно до 1. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII).

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов`язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно та/або на кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях боржника в банках, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, у порядку, визначеному статтею 56 цього Закону, крім випадку, коли на таке майно арешт уже накладено з тих самих підстав.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України (ч. 4 ст. 24 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ч. 2-3 ст. 13 Закону №1404-VIII арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні інструкції на примусове списання коштів або пред`явлення емітенту електронних грошей до погашення в обмін на грошові кошти надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях.

Арешт майна та коштів боржника є похідним від відкриття виконавчого провадження та здійснюється безпосередньо після відкриття виконавчого провадження з метою своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Враховуючи наявність нескасованої постанови державного виконавця про відкриття ВП від 29.10.2024, вжиття державним виконавцем заходів з примусового виконання рішення у порядку, визначеному чинним законодавством, зокрема, винесення постанов про арешт коштів боржника; про арешт майна боржника, якою накладено арешт на невизначене рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику, є правомірним.

З огляду на наведене є вірною відмова у задоволенні скарги в частині скасування постанови заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. про арешт коштів боржника від 29.10.2024, винесеної у виконавчому провадженні № 76413618, а також постанови заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. про арешт майна боржника від 29.10.2024, внесеної у виконавчому провадженні № 76413618, якою накладено арешт на невизначене, рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику.

Довід апеляційної скарги про неврахування судом обставин того, що за першим ВП № 50105189 з виконання виконавчого листа по справі № 522/11918/14-ц від 19.01.2016 вже було накладено арешт на належне боржнику майно, а саме: товари народного споживання вартістю 602125 грн та автомобіль LEXUS LX 470, д/н НОМЕР_3 , який було передано на відповідальне зберігання, також не є піставою для задоволення його скарги на дії державного виконавця в межах теперішньої справи, оскільки виконавчий документ залишається невиконаним.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника Клабукова Романа Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 25 листопада 2025 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

В.В. Кострицький