ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/649/25 Справа № 932/250/25 Суддя у 1-й інстанції - Рибкін О.А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
02 грудня 2025 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Панової Ксенії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 932/250/25 за розглядом апеляційної скарги ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Гасанова Марина Юріївна, на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2025 року, у складі судді Рибкіна О.А. по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павленко Інни Василівни, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходилася вищевказана цивільна справа.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє Гасанова М.Ю. до Дірявки Є.В., приватного нотаріуса ДМНО Павленко І.В., приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн (а.с.158-166 Том І).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Гасанову М.Ю. у червні 2025 року подав апеляційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2025 року (а.с. 172-176 Том І).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року апеляційну ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Гасанова М.Ю. - залишено без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2025 року залишено без змін (а.с.237-242 Том І).

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Панову К.О. подав в порядку ст. 141, 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення, обґрунтовуючи це тим, що, переглядаючи рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, апеляційний суд не вирішив питання про розподіл судових витрат у вигляді витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, яку отримав ОСОБА_1 в процесі апеляційного провадження та про що ним подавалась заява від 26 вересня 2025 року.. Заявник просив стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в апеляційній інстанції у розмірі 7 000 грн.

Позивачем та іншими учасниками справи письмові заперечення до апеляційного суду не подавались.

Перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат і надані заявником документи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У заяві, поданій 26 вересня 2025 року, адвокатом Пановою К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заявлялось про те, що останній поніс витрати на правову допомогу в апеляційній інстанції, у розмірі 7000 грн (а.с.226,227 Том І).

В підтвердження повноважень та визначення розміру судових витрат та суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката суду надані до зазначеного клопотання договір про надання правничої допомоги у копії, укладений між ОСОБА_1 та Міжнародним адвокатським об`єднанням Рада, ордер на надання правничої допомоги, виданий Міжнародним адвокатським об`єднанням Рада адвокату Пановій К.О. на представлення інтересів ОСОБА_1 в Дніпровському апеляційному суді у справі №932/250/25, рахунок на оплату №85 від 26 серпня 2025 року на суму 7000 грн, як правнича допомога та платіжну інструкцію №806546395 від 08 вересня 2025 року (а.с.228-231 Том І).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно п.п.1, 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Колегією суддів з договору про надання правничої допомоги встановлено, що п.3.4 встановлено розмір гонорару виконавця за надання правничої допомогу у 7000 грн.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовував аналогічні критерії ст. 133,137 ЦПК України. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

У додатковій постанові від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19 ВП ВС підтвердила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має права втручатися в ці правовідносини.

Колегією суддів встановлено, що адвокатом Пановою К.О., що діяла в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній інстанції, доведено надання правничих послуг відповідачеві у справі, а розмір гонорару адвоката встановлений умова договору про надання правничої допомоги.

Колегія суддів доходить висновку, що витрати відповідача, які він поніс при розгляді справи апеляційною інстанцією, є співмірними з наданими послугами та повністю підтвердженими, як фактично понесені, що узгоджується з матеріалами справи.

Позивачем такі витрати не спростовувались як при розгляді апеляційної скарги, так і при розгляді заяви про ухвалення додаткової постанови, заперечення не подавалось та не було заявлено про зменшення витрат на надання позивачеві правничої допомоги адвокатом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, понесених ним в Дніпровському апеляційному суді на суму 7000 грн, що на переконання колегії суддів буде співмірним, пропорційним та розумним в цілях покладення його на позивача, враховуючи залишення без задоволення апеляційної скарги позивача та відмову у задоволенні позову судом першої інстанції, в розумінні ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 133-141, 270 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Панової Ксенії Олександрівни, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 932/250/25 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст додаткової постанови складено 02 грудня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П.Красвітна