Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/915/25
Номер проведження 2/508/486/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Корсаненкової О.О.

за участю секретаря Сівачової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Миколаївка Одеської області цивільну справу № 508/915/25 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Цибульська Ганна Валеріївна, до Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області про визнання права довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, суд

Учасники справи:

представник позивача Цибулька Г.В.,

встановив:

У листопаді 2025 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка крім іншого складається із земельної ділянки, площею 1, 7499 га, наданої для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області. Вказана земельна ділянка належала померлому на праві довічного успадковуваного володіння землею на підставі державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею від 25.02.1993 року. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса, але отримала відмову через те, що вказана земельна не належить спадкодавцю на праві власності. В зв`язку з чим, позивач просить суд визнати за нею право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою площею 1, 7499 га, наданою для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району (тепер Березівського району), Одеської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 10.11.2025 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням учасників справи. Витребувано у приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Сологуба Олега Анатолійовича копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 10.11.2025 року заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Цибульська Ганна Валеріївна, про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :01:001:0858, площею 1, 7499 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області. В частині заборони вчинення будь-яких дій відносно земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0858, площею 1, 7499 га, розташованої на території Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області відмовлено.

26.11.2025 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи №130/2021, заведена після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

03.12.2025 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 03.12.2025 року відзив Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області від 03.12.2025 року залишено без розгляду. Підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, через електронний кабінет, а також шляхом вручення судової повістки, про що свідчить розписка, що міститься в матеріалах справи. Про причини неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

З копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 27.12.2000 року Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилась у с.Зайкани Ришканського району Молдавської РСР. На ім`я ОСОБА_1 було видано картку платника податків (зворот а.с. 51- 54).

Відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 27.12.2000 року Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився у с.Стрюкове Миколаївського району Одеської області (а.с. 40 - зворот а.с. 41).

За свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 від 25.08.1984 року, ОСОБА_2 25.08.1984 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , актовий запис № 12. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_4 (зворот а.с. 8).

Згідно із державним актом на право довічного успадковуваного володіння землею, виданим головою Стрюківської сільської Ради народних депутатів 25.02.1993 року на підставі рішення Стрюківської сільскої Ради народних депутатів Миколаївського району Одеської області Української РСР від 06.03.1992 року № б/н, ОСОБА_2 , який мешкає в с.Стрюкове Стрюківської сільської ради надана у довічне успадковуване володіння 1, 75 гектарів землі в межах згідно з планом землеволодіння для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за № 2 (зворот а.с. 20- а.с.22).

Відповідно до рішення Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області від 06.03.1992 року ХІ сесії ХХІ скликання було вирішено затвердити проекти відводів земельних ділянок із земель колгоспу ім.Суворова громадянам Стрюківської сільської Ради народних депутатів, згідно якого відводиться в довічне успадковане володіння для ведення особистого підсобного господарства ділянка № 3 (біля ОСОБА_5 1, 75 га (зворот а.с.25).

За заявою ОСОБА_2 було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Згідно з актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 06.12.2020 року, Стрюківською сільською радою складено цей акт про те, що межі земельної ділянки за кадастровим номером № :01:001:0858, яка знаходиться на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області (за межами населеного пункту) площею 1, 7499 га, а саме рілля 1, 7499 га наданої власнику земельної ділянки ОСОБА_2 01.03 для ведення особистого селянського господарства, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка у кількості 8 шт. та передані на зберігання ОСОБА_2 (а.с.36).

З акту перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисник зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності вбачається, що при складанні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі встановлено, що через земельну ділянку, розташовану за адресою на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області (за межами населеного пункту), площею - 1, 7499 га, в тому числі за угіддями рілля - 1, 7499 га, ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, проходять межі санітарно-захисної зони навколо об?єкта, а саме господарський двір на площі - 0, 3392 га (зворот а.с. 36).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 22.03.2021 року, земельна ділянка площею 1, 7499 га кадастровий номер :01:001:0858 (форма власності комунальна), яка розташована на територіі Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області, призначена для ведення особистого селянського господарства. На частину вказаної земельної ділянки, площею 0, 3392 га, 19.06.1996 року на підставі Наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів», було проведено державну реєстрацію обмеження у використанні земельної ділянки. Строк дії обмеження безстроково (а.с. 18).

За свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4 від 20.08.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Стрюкове Миколаївського району Одеської області у віці 62 років, про що було складено відповідний актовий запис № 165 (а.с.8).

Згідно із відповіддю нотаріуса № 271/01-16 від 01.08.2025 року, останній повідомив, що ним 15.09.2021 року заведена спадкова справа № 130/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину. До складу спадкового майна входить майно, що раніше належало ОСОБА_2 (а.с. 10).

За витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66426145 від 15.09.2021 року, приватним нотаріусом Сологубом О.А. було зареєстровану спадкову справу 130/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Номер у спадковому реєстрі 68303000, номер у нотаріуса 130/2021 (а.с.9).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 до Стрюківського сільського голови від 26.09.2025 року остання просить для оформлення спадщини перевести земельну ділянку комунальної власності площею 1, 7499 га кадастровий номер :01:001:0858 в приватну власність згідно поданих документів. Надає згоду на обробку персональних даних (а.с. 11).

Згідно із відповіддю Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області № 154-П від 17.10.2025 на звернення ОСОБА_1 від 26.09.2025 року останні повідомили, що зареєструвати право власності в Державному реєстрі речових прав можна лише на ділянки, право власності на які виникло до або під час воєнного стану на інших законних підставах, наприклад якщо право власності було набуто шляхом купівлі-продажу, успадкування чи за рішенням суду. Тому для вирішення питання ОСОБА_1 необхідно чекати припинення дії воєнного стану та внесення змін до Земельного кодексу України в частині зняття такої заборони (скасування такого обмеження) (зворот а.с.11).

З відповіді приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Сологуба О.А. №373/01-16 від 24.10.2025 року вбачається, що вивчивши надані йому ОСОБА_1 документи для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1, 7499 га кадастровий номер :01:001:0858 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що свідоцтво видати не можливо, оскільки земельна ділянка площею 1, 7499 га., не належить спадкодавцю на праві власності, власником ділянки відповідно до інформації з Реєстру речових прав є Стрюківська сільська рада Березівського району Одеської області. У зв`язку з чим, рекомендовано звернутися до суду (а.с. 12).

За положеннями статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На час надання ОСОБА_2 права довічного успадковуваного володіння землею діяв ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, який у відповідній редакції передбачав таке регулювання відносин щодо права довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою:

Статтею 6 ЗК УРСР було визначено, що у довічне успадковуване володіння земля надається громадянам Української РСР зокрема для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЗК України УРСР, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Згідно із ч.1 ст.23 ЗК УРСР, право володіння або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 березня 1991 року, яка втратила чинність на підставі постанови Верховної Ради України N 2201-XII від 13 березня 1992 року, затверджено форми державних актів: на право довічного успадковуваного володіння землею; на право постійного володіння землею; на право постійного користування землею.

Відповідно до пункту 8 постанови Верховної Ради України від 13 березня 1992 року № 2200 «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі», громадяни, підприємства, установи, організації, яким було надано у встановленому порядку земельні ділянки у довічне успадковуване або постійне володіння, зберігають свої права на використання цих земельних ділянок до оформлення права власності або землекористування відповідно до ЗК України.

01 січня 2002 року набрав чинності ЗК України від 25.10.2001 року, згідно із ч.1 ст.92 якого право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Пунктом 6 розділу Х Перехідні положення ЗК України 2001 року було визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

У рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року №5-рп (справа про постійне користування земельними ділянками) зазначено, що у Земельному кодексі Української РСР від 18 грудня 1990 року була регламентована така форма володіння землею, як довічне успадковуване володіння. ЗК України в редакції від 13 березня 1992 року закріпив право колективної та приватної власності громадян на землю (зокрема, право громадян на безоплатне одержання у власність земельних ділянок для ведення сільського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства тощо (ст. 6)). Це свідчить про те, що поряд із впровадженням приватної власності на землю громадянам, на їх вибір забезпечувалася можливість продовжувати користуватися земельними ділянками на праві постійного (безстрокового) користування, оренди, пожиттєвого спадкового володіння або тимчасового користування. При цьому в будь-якому разі виключалась як автоматична зміна титулів права на землю, так і будь-яке обмеження права користування земельною ділянкою у зв`язку з непереоформленням правового титулу.

Конституційний Суд України вважав, що встановлення обов`язку громадян переоформити земельні ділянки, які знаходяться у постійному користуванні, на право власності або право оренди до 01 січня 2008 року, потребує врегулювання чітким механізмом порядку реалізації цього права відповідно до вимог частини 2 статті 14, частини 2 статті 41 Конституції України. У зв`язку з відсутністю визначеного у законодавстві відповідного механізму переоформлення громадяни не в змозі виконати вимоги пункту 6 Перехідних положень Кодексу у встановлений строк, про що свідчить неодноразове продовження Верховною Радою України цього строку. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт.

Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення:

- пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення;

- пункту 6 постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу» від 18 грудня 1990 року N 563-ХII з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Статті 27 і 114 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року не передбачали припинення права володіння землею внаслідок смерті особи. Тому право володіння (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки.

На відповідні відносини щодо такого володіння поширюються гарантії, встановлені статтею 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція» та ст. 41 Конституції України. Ці норми не лише гарантують право довічного успадковуваного володіння землею (як різновид «мирного володіння майном» в розумінні Конвенції, та як речове право, захищено статтею 41 Конституції України), але і обмежують у можливості припинити відповідне право.

Отже, дії державних органів щодо надання земельних ділянок громадянам у довічне успадковуване володіння були припинені, проте ті особи, які набули це право у встановленому законом порядку, зберегли його, оскільки законодавство не містить норми, яка б дозволяла припинити право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, а тому таке право є дійсним.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, враховуючи те, що зі смертю особи не відбувається припинення прав і обов`язків, окрім тих, перелік яких визначено у статті 1219 ЦК України спадкоємець стає учасником правовідносин з довічного успадковуваного володіння.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За положеннями ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно..

В силу ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в свою чергу відмовились від прийняття спадщини. Зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи № 130/2021, заведеної після померлого.

Позивач, будучи єдиною спадкоємицею першої черги за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в тому числі на земельну ділянку загальною кадастровий номер :01:001:0858 площею 1, 7499 га, розташовану на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області, однак отримала відмову, оскільки спірна земельна ділянка знаходилася у спадкодавця на праві довічного успадковуваного володіння землею, а не у власності.

За таких обставин, зважаючи на відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом, іншого шляху, окрім звернення до суду за захистом своїх прав, у позивача не було, у зв`язку з чим та враховуючи, що право довічного успадковуваного володіння землею відноситься до тих прав, котрі можуть бути успадковані, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Разом з тим, виходячи із принципу диспозитивності, беручи до уваги те, що позивач не заявляла вимог щодо розподілу судових витрат, судом це питання не вирішується.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Цибульська Ганна Валеріївна, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0858 площею 1, 7499 га, що розташована на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району (на теперішній час Березівського району) Одеської області, яку надано у довічне успадковуване володіння для ведення особистого підсобного господарства на підставі Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, виданого 25.02.1993 року, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач Стрюківська сільська рада Березівського району Одеської області, 67050 Одеська область Березівський район с.Стрюкове вул.Ламброва, 40 .

Суддя Олена КОРСАНЕНКОВА