Справа № 183/5848/25
№ 2/183/4101/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2025 року м. Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі секретаря судового засідання Моісєєва К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про:
- стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» суми заборгованості в розмірі 17 296,38 грн, що складається з: залишку простроченого кредиту 8 028,37 грн; залишку прострочених відсотків 7 106,36 грн; залишку прострочених комісій 2 161,65 грн,
у червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (далі позивач) звернулось до суду з цим позовом, у якому, окрім основних позовних вимог, також просило стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7 200,00 грн.
На підставі Кредитного договору за заявою Клієнта Банк відкрив Клієнту поточний рахунок, видав платіжну карту і надав йому кредит у формі кредитної лінії на строк 12 місяців з наступною автопролонгацією на кожні наступні 12 місяців, у випадку відсутності повідомлення від Банку про закінчення строку кредиту. Розмір процентів за користування коштами кредитної лінії, а також строки та порядок погашення заборгованості, сплати процентів та комісій зазначені в Паспорті споживчого кредиту та/або Інформації про умови кредитування, з якими Клієнт був ознайомлений і згодний, про що свідчить його особистий підпис під текстом зазначеного документа. Крім того, умови нарахування Банком процентів та комісій (за наявності) за користування кредитом та порядок і строки їх оплати Клієнтом визначені Розділом 6 УДБО, зокрема у підрозділі «Особливості надання Кредиту у вигляді Овердрафту/Кредитної лінії», де зазначено: Банк нараховує проценти за користування Кредитом не рідше одного разу на місяць у валюті Кредиту на суму використаного Кредиту, за процентною ставкою згідно з Тарифами, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, при цьому враховується перший і не враховується останній день користування Кредитом. Базою для нарахування процентів є щоденна заборгованість за Кредитом на кінець Операційного (робочого) дня. У разі використання Кредиту, Клієнт зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату процентів, нарахованих за користування Кредитом у попередньому календарному місяці, комісії, нарахованої наприкінці попереднього календарного місяця (у разі наявності), частини Заборгованості за Кредитом (якщо це передбачено умовами відповідного Банківського продукту/послуги) та інших Боргових зобов`язань (Заборгованості) згідно з умовами УДБО та діючими Тарифами (далі - Обов`язковий платіж). Обов`язковий платіж здійснюється у строк та у розмірі, зазначеному у Заяві та/або Тарифах та/або Розрахунку сукупної вартості та реальної процентної ставки та/або УДБО.
Банк свої зобов`язання перед Клієнтом за Кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши ліміт Кредитної лінії на рахунку Клієнта і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами в межах Кредитного ліміту, визначеного Кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписках з його рахунку. Зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків та комісії (за наявності) за користування кредитною лінією відповідач виконав не в повному обсязі. Згідно з виписками по рахунку Позичальника останній платіж на погашення заборгованості здійснено 28 лютого 2022 року, внаслідок чого у Позичальника сформувалась заборгованість перед Банком у сумі 17 296,38 грн, що складається з: залишку простроченого кредиту 8 028,37 грн; залишку прострочених відсотків 7 106,36 грн; залишку прострочених комісій 2 161,65 грн.
11 квітня 2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) укладений договір факторингу № 11/04/24, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача за вищевказаним Кредитним договором у розмірі заборгованості 17 296,38 грн.
Вказану суму заборгованості, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача на його користь.
Постановленою суддею ухвалою від 27 червня 2025 року позовну заяву залишено без руху.
Постановленою суддею ухвалою від 11 липня 2025 року, після усунення недоліків позовної заяви, позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у яких підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечив проти ухвалення рішення в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не надавала. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
10 квітня 2017 року ОСОБА_1 підписано Інформацію про умови кредитування ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», якою узгоджено процентну ставку за кредитом 48% річних, щомісячну комісію від суми кредиту 2% /а.с.41/.
З виписки по рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2 убачається, що ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» за період з 10 квітня 2017 року по 30 листопада 2018 року списано 13 734,71 грн, зараховано 7 134,03 грн; відповідачем здійснювалися витрати коштів з рахунку та поповнення рахунку /а.с.45-46 зворот/.
З виписок по особовому рахунку за період 10 квітня 2017 року по 10 квітня 2024 року ОСОБА_1 убачається використання Клієнтом кредитних коштів з рахунку, погашення заборгованості та відсотків останнє погашення 28 лютого 2022 року, нарахування Первісним кредитором заборгованості з відсотків /а.с.47 зворот-98 зворот/.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за вищевказаним Кредитним договором, складеним Первісним кредитором убачається, що станом на 10 квітня 2024 року відповідач перед Банком мала заборгованість у розмірі 17 191,09 грн, що складається з: залишку простроченого кредиту 8 028,37 грн; залишку прострочених відсотків 7 001,07 грн; залишку прострочених комісій 2 161,65 грн /а.с.32-35 зворот/.
З наданого суду у засвідченій копії договору факторингу № 11/04/24 від 11 квітня 2024 року з додатками /а.с.20-21 зворот, 22, 23/ вбачається, що між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», як Клієнтом, та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», як Фактором, укладено договір, відповідно до якого Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, в Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно з додатком № 1. Внаслідок передачі (відступлення) Прав Вимоги Фактор замінює Клієнта у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та набуває прав грошових вимог Клієнта за Кредитними договорами, включаючи право вимагати виконання всіх грошових зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Права вимоги переходять до Фактора з моменту набрання чинності Договором та підписання Акту приймання-передачі прав вимоги (Додаток 3), після чого Фактор стає Кредитором відносно Боржників. Договір факторингу містить печатки сторін та підписи їх посадових осіб.
11 квітня 2024 року складено Акт приймання-передачі прав вимоги за Договором факторингу № 11/04/24 від 11 квітня 2024 року, яким затверджено передачу прав вимоги в обсязі, в тому числі, передбаченому Додатком № 1 до Акту /а.с.19/, Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 11 квітня 2024 року /а.с.9/, оплачено право грошової вимоги Платіжною інструкцією № 18 /а.с.18/.
Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Доказів сплати відповідачем суми заборгованості за Кредитним договором, процентами суду не надано, поданий позивачем розрахунок заборгованості за основним зобов`язанням та процентами не спростований. Надані позивачем виписки з рахунку відповідача підтверджують надання Банком відповідачеві грошових коштів у виді встановленого кредитного ліміту, їх використання відповідачем та часткове повернення, погашення заборгованості з процентів. Відтак, поданий позивачем розрахунок у сукупності з іншими доказами є належним та допустимим доказом у цій справі, який підтверджує розмір заборгованості відповідача за основним боргом та процентами.
Щодо переходу права вимоги.
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні можу бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) .
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Надані в справу докази підтверджують перехід права вимоги за Кредитним договором від Банку до позивача та у суду не має сумнівів у достовірності поданих позивачем доказів на підтвердження переходу права вимоги доказів з огляду на наявність саме у позивача первинних документів, складених при укладанні та виконанні Кредитного договору.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені судом обставини, суд висновує, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведений факт невиконання відповідачем прийнятих на себе, відповідно до положень умов указаного Кредитного договору, зобов`язань перед позивачем, як правонаступником Кредитора, внаслідок чого наявні підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та процентами.
Проте, з огляду на надані суду матеріали, суд висновує, що не є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії виходячи з такого.
Так, позивач у позові просить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним Кредитним договором, яка складається, в тому числі, з залишку прострочених комісій в сумі 2 161,65 грн. З інформації про умови кредитування вбачається встановлення відповідачеві щомісячної комісії в розмірі 2% від суми кредиту. При цьому, з наданих позивачем доказів не вбачається, за які саме послуги Первісним кредитором установлена комісія у вказаному розмірі, що позбавляє суд можливості перевірити правомірність її нарахування.
Внаслідок викладеного, наявні підстави для відмови у позові в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією.
Також представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 7 200,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги статті 137 ЦПК України, котрими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зауважила на тому, які докази, є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».
Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18 зроблено такий правовий висновок: «Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.
Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачем додано: ордер /а.с.12/, свідоцтво /а.с.11/, договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року /а.с.15-16 зворот/, додаток № 1 до Договору Реєстр боржників /а.с.17/ та додаток № 2 до Договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року «вартість послуг (прейскурант)» від 01 квітня 2024 року /а.с.17/, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 16 грудня 2024 року /а.с.25/, в якому до складу послуг віднесено: проведення юридичного та фінансового аналізу 1 Боржника на суму 1 200,00 грн, складання, підписання та подання до суду позовної заяви на суму 6 000,00 грн.
Однак, як установлено судом, позивачем до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати коштів на правову допомогу у розмірі 7 200,00 грн, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, який би свідчив про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу. В Договорі про надання правничої допомоги вказано, що винагорода адвоката складається з гонорару, який сплачується Клієнтом за надання послуг по стягненню заборгованості, гонорару за фактичне стягнення заборгованості (п.3.1). Виплата винагороди відбувається протягом 60 календарних днів від підписання Акту приймання-передачі на підставі наданого рахунку. Поважних причин неможливості подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат позивачем не зазначено. Заяви про застосування положень абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником позивача не заявлено.
Таким чином, суд висновує про відмову в стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у зв`язку з їх недоведеністю.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог на суму 15 134,73 грн з заявлених до стягнення 17 296,38 грн, що становить 87,50% від заявленої, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2 119,60 грн судового збору з 2 422,40 грн сплаченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 282 ЦПК України, суд
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» задовольнити частково.
У решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» судові витрати в сумі 2 119 (дві тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 60 копійок, які складаються з витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду складене та підписане 03 грудня 2025 року.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», код в ; місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. О. Парфьонов