Справа №442/8242/25
Провадження №2/442/2469/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі - головуючої судді - Хомик А.П., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

28.10.2025 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява ТзОВ "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №00-10000899 від 04.10.2024 у розмірі 21989,00 грн. та судові витрати.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.10.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-10000899.

Для отримання кредиту Відповідач зареєструвався на сайті Кредитодавця та отримав доступ до Особистого кабінету. У процесі реєстрації він пройшов процедуру ідентифікації та верифікації. Після цього Відповідач ознайомився з чинною редакцією Правил надання коштів у позику (Додаток № 4), заповнив свої персональні ідентифікаційні дані, визначені як обов`язкові, та вказав суму коштів, яку бажає отримати. Приймаючи умови Кредитного договору, Відповідач підтвердив, що отримав у чіткій та зрозумілій формі актуальну й достовірну інформацію, передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також відомості про фінансову послугу та Кредитодавця у визначеному законодавством обсязі, достатньому для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання або відмови від отримання такої послуги; ознайомився з Правилами, повністю їх зрозумів, погодився з ними та зобов`язався неухильно їх дотримуватися. Відповідач приєднався до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 7421, що відповідно до вимог законодавства, визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. Після вчинення акцепту Позичальником, Кредитодавцем на Кредитний договір накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу.

Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується Повідомленням від ТОВ «ПРОФІТГІД».

16.04.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого, останньому відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.

Відповідно до Реєстру Боржників №Б/Н від 16.04.2025 до Договору Факторингу№16042025-МК/ЮнітКапітал та Акту приймання-передачі, до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до Відповідача.

Загальна сума заборгованості Відповідача перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить - 26389,00 грн, яка складається з: 13200,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 8789,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 4400,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).

Стислий виклад позиції (заперечень) відповідача.

Відповідач 10.11.2025 надіслала до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечує, оскільки ніколи не укладала жодного кредитного договору з позивачем, їй не відомо яка фінансова організація була первісним кредитором. Жодних повідомлень про відступлення прав вимоги вона не отримувала, а тому у неї відсутній обов`язок щодо сплати коштів невідомій їй особі. Вважає, що у позивача необхідно витребувати усі документи, які підтверджують права вимоги до неї, в т.ч. кредитний договір і договір відступлення права вимоги.

Відповіді на відзив від позивача не надходило.

Інші процесуальні дії у справі.

З урахуванням положень ст.187 ЦПК України, 03.11.2025 суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з метою отримання інформації щодо місця проживання (перебування) відповідача зроблено відповідний запит за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" та отримано відповідь №1960726 від 03.11.2025 про те, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.11.2025 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Разом з тим, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» подало клопотання, в якому просить витребувати в АТ КБ «Приватбанк» письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: інформацію: чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка НОМЕР_2; про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска Картки НОМЕР_2 з період з 04.10.2024 по 09.10.2024 у сумі 11000 грн; чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки НОМЕР_2 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ). У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на картковий рахунок - маска НОМЕР_2 , за період з 04.10.2024 по 09.10.2024 у сумі 11000 грн, витребувати інформацію у вигляді: первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію; повного номера рахунка маска Картки НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_5 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за платіжною карткою маска Картки НОМЕР_2 , витребувати номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за платіжною карткою маска Картки НОМЕР_2. У випадку, якщо картковий рахунок - маска карти НОМЕР_2 не належить Позичальнику, витребувати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска Карти НОМЕР_2 .

За змістом ч. ч.1, 2, 3 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Вищевказане клопотання про витребування доказів не відповідає вимогам ст. 84 ЦПК України, оскільки у такому відсутнє зазначення про обставини, які можуть підтвердити цей доказ, або аргументи, які вони можуть спростувати.

Окрім того, витребувана інформація призведе до розкриття банківської таємниці третім особам, оскільки вона буде містити інформацію про всі банківські операції відповідача, в тому числі, яка не стосується предмета спору.

Що стосується клопотання відповідачки про витребування доказів у позивача, про що зазначено у відзиві, то таке клопотання не відповідає вимогам ст. 84 ЦПК України. поряд з цим, у матеріалах позову міститься як кредитний договір, так і договір відступлення права вимоги. Крім цього, до позову позивачем долучено докази направлення позовної заяви з додатками позивачу, з якими остання могла ознайомитись.

Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Між ОСОБА_1 та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір кредитної лінії №00-10000899 від 04.10.2024.

Згідно із п.1.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит у національній валюті у формі Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно до п.1.2., п.1.3. та п.1.4. Договору, сума ліміту кредитної лінії складає: 5250 гривень. Тип Кредиту - кредитна лінія (безвідклична). Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії: 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму Кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування «13» серпня 2025 згідно умов п.3.5 Договору. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на «12» вересня 2024, на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування). Дата повернення кредиту, Періодичні дати оплати процентів та дата сплати Комісії зазначаються в Графіку платежів, який міститься в Додатку 1 до Договору та є його невід`ємною частиною.

У п.1.5. Договору вказано, що тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 0,94% від Суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії.

Згідно із п.1.6. Договору, кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 20% від Суми кредиту, що складає: 2200 грн., яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених п. 3.5 цього Договору.

Відповідно до п.1.7. Договору, денна процентна ставка за Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки з урахуванням Комісії дорівнює 1%.

У п.1.8. Договору вказано, що орієнтовна реальна річна процентна ставка за Стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить 2141,72%.

Згідно із п.1.9. Договору, орієнтовна загальна вартість Кредиту за Стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить 50424,00 грн.

Відповідно до п.1.16., даний договір укладено на сайті Кредитодавця https://treba.credit.

У п.2.8. Договору вказано, що кредитодавець зобов`язався надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: "04" жовтня 2024 р.. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 11000 грн. на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_6 .

Згідно із п.3.1. та п.3.2. Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів у розмірі Суми кредиту з поточного рахунку Кредитодавця до дня фактичного повного повернення Кредиту протягом Строку дії кредитної лінії. Нарахування Комісії здійснюється одноразово в момент укладання Договору.

Відповідно до п.3.3. та п.3.4. Договору, розрахунок процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". До періоду розрахунку процентів включається день надання та не включається день повернення Кредиту (крім випадку, фактичного повернення Кредиту в дату, яка не відповідає дню повернення Кредиту). Проценти за користування Кредитом нараховуються на залишок неповерненої Суми кредиту за кожен день користування Кредитом.

У п.5.1. Договору вказано, що сума Кредиту, одержана Позичальником за Договором, повертається ним в повному обсязі та Комісія сплачується у валюті Кредиту не пізніше дня остаточного повернення Кредиту (включно), зазначеного в Графіку платежів, на поточний рахунок Кредитодавця зазначений в Розділі 9 Договору, шляхом ініціювання переказу коштів з платіжної картки Позичальника через РОS-термінал в Особистому кабінеті.

Відповідно до п.6.4. Договору, у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за Договором, сума кредиту за яким не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, Кредитодавець має право нарахувати, а Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу. Скупна сума неустойки (штрафу) та інших платежів, що підлягають сплаті Позичальником за порушення виконання його зобов`язань на підставі Договору, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної Позичальником за Договором, і не може бути збільшена за домовленістю Сторін.

Згідно із Розділом 9 Договору, ОСОБА_1 підписала даний договір одноразовим ідентифікатором 28463.

Відповідно до Довідки про ідентифікацію, 04.10.2024 ОСОБА_1 присвоєно одноразовий ідентифікатор 28463, яким вона підписала договір кредитної лінії.

Отже, доводи відповідачки про те, що вона не підписувала жодних кредитних договір є неспроможними.

Згідно із Детальним розрахунком заборгованості, ОСОБА_1 станом на 16.04.2025 має заборгованість за кредитним договором №00-10000899 від 04.10.2024 у розмірі 21989,00 грн., з них: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 11000 гривень, сума заборгованості за нарахованими процентами - 8789,00 гривень, сума заборгованості за нарахованою комісією - 2200 гривень, штрафні санкції - 4400 гривень.

16.04.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого, останньому відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.

Відповідно до п.2.1. Договору, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «МАКС КРЕДИТ» Суму Фінансування, а ТОВ «МАКС КРЕДИТ» зобов`язується відступити ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги.

Згідно із п.2.2. Договору, перехід від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Прав Вимоги до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому - передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Боргів та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Прав Вимоги відповідно до Реєстру Боржників та є невід`ємною частиною Договору.2.3.

Згідно із Актом приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.2025, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передало, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» прийняло Реєстр Боржників за договором Факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.2025.

Відповідно до Реєстру боржників від 16.04.2025 до Договору факторингу № №16042025-МК/ЮнітКапітал від 1604.2025 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 26389,00 грн, яка складається з: 13200 грн - заборгованість по тілу кредиту; 8789,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 4400 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 Цивільного кодексу України)

Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно правової позиції ВС в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, - боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором та ОСОБА_1 , а відтак, доводи відповідача щодо неповідомлення її про відступлення права вимоги не ґрунтуються на законі та не є підставою для ухилення від виконання зобов`язання.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що, відповідно до п.1.2. Договору №00-10000899 від 04.10.2024, сума кредиту становить 11000 гривень та, відповідно до п.1.6. договору, комісія становить 2200 гривень. Крім того, згідно із Детальним розрахунком заборгованості, ОСОБА_1 станом на 16.04.2025 має заборгованість за кредитним договором №00-10000899 від 04.10.2024 у розмірі 21989,00 грн., з них: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 11000 гривень, сума заборгованості за нарахованими процентами - 8789,00 гривень, сума заборгованості за нарахованою комісією - 2200 гривень, штрафні санкції - 4400 гривень

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що з Відповідача слід стягнути тіло кредиту у розмірі 11000 гривень та заборгованість за нарахованими процентами - 8789,00 гривень, а всього - 19789 грн.

Щодо стягнення комісії за договором у розмірі 2200 гривень, суд зазначає наступне:

На спірні правовідносини за цим договором поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», адже за договором позичальнику надано споживчий кредит та такий укладено зі строком погашення кредиту більше одного місяця.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», (далі Закон) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Законом передбачено право фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року (справа № 202/5330/19) у кредитному договір не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлено щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин умова кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемною відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Закону.

Суд звертає увагу, що у договорі не вказано за яку саме послугу позивач встановив комісію.

Умови самого договору не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.

Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і їх погодження із споживачем при укладенні договору, а тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зазначені правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року (справа № 755/11636/21) та від 16 листопада 2022 року (справа № 755/9486/21).

Аналізуючи умови договору, суд прийшов до переконання про те, що позивачем не подано доказів у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України, які б підтверджували, які саме послуги надаються відповідачеві за котрі необхідно здійснювати сплату комісії, а відтак суд прийшов до переконання про те, що відповідач не зобов`язаний сплачувати таку комісію у розмірі 2200 гривень, а тому у цій частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Щодо стягнення з відповідача неустойки суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Також, Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64 на території України введено військовий стан, який згодом на підставі Указів Президента продовжувався та триває на час розгляду даної справи в суді.

При цьому, як видно із вищезазначеного детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-10000899, то такий проведений за період з 04.10.2024 по 16.04.2025.

Таким чином, з огляду на положення норми пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яка поширюються на спірні правовідносини, ОСОБА_1 , як позичальник, звільнена від обов`язку сплати на користь позивача неустойки за прострочення нею виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, оскільки на час укладення та дії договору, а також розгляду справи у суді та ухвалення у ній рішення в Україні діяв та продовжує діяти воєнний стан.

За наведених обставин, аргументи сторони позивача про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» неустойки в розмірі 4400,00 грн. суд вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому такі задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

При зверненні до суду з даним позовом позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» сплатило судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 гривень.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2180,04 грн., виходячи з розрахунку 19789 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (ставка судового збору) : 21989 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 2180,04 грн., що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Доказами у справі встановлено, що між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та Адвокатським Бюро «Соломко та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025.

Предметом договору визначено, що адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим цим договором.

У п.3.3 визначено, що розмір гонорару складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025.

З Акту прийому - передачі наданих послуг від 01.10.2025 вбачається, що Адвокатським Бюро «Соломко та партнери» надано ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» юридичні послуги: складання позовної заяви - вартість послуг 5000 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості - 1000 грн., підготовка адвокатського запиту - 500 грн., підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором - 500 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини 1статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі: Закон за № 5076-VI) договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону за № 5076-VI встановлено, що представництвом є вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону за № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які варто застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у судовому рішенні від 19 лютого 2020 року (єдиний унікальний номер справи: 755/9215/15-ц).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.

Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Аналогічну правову позицію виклав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року (єдиний унікальний номер справи: №275/150/22).

Згідно із п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням часткового задоволення позовних вимог (на 89,99%), суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді витрат на правову допомогу у розмірі 6299,30 гривень.

Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 8479,34 грн. понесених судових витрат (2180,04 грн /витрати по сплаті судового збору/ + 6299,30 грн. /витрати на правову допомогу/.

Відповідно до частин 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, оскільки розгляд справи відбувався без повідомлення (виклику) учасників справи, повне судове рішення складено 16.12.2025, а відтак, датою ухвалення рішення є 16.12.2025.

На підставі викладеного, керуючись 16, 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №00-10000899 від 04.10.2024 в розмірі 19789,00 (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень 00 копійок) гривень та 8479,34 грн. (вісім тисяч чотириста сімдесят девять гривень 34 копійки) понесених судових витрат.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», , адреса місце знаходження: м. Київ, вул. Лесі Українки, буд. 34, офіс 333.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 16.12.2025.

Головуючий суддя Хомик А.П.