Справа № 638/4894/25
Провадження № 2/638/3838/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Рудської В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду питання витребування доказів у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Харкова перебуває вказана цивільна справа.

Представником позивача подано до суду клопотання про витребування від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у банку станом на 16.03.2020 року та виписку по рахунку за вказаною карткою в період з 16.03.2020 року по 19.03.2020 року. Також просив поновити позивачу пропущений строк для подання до суду даного клопотання. В обґрунтування необхідності витребування доказів зазначає, шо ТОВ «МІЛОАН» на виконання умов Договору про споживчий кредит № 1541013 від 16.03.2020 перерахувало Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 7 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16669370 від 16.03.2020. Зазначає, що позивачу невідомий номер картки, як і первісному кредитору, оскільки повний номер картки вводиться позичальником та автоматично зашифровується і зберігається у самій платіжній системі Fondy, через яку здійснюються платежі. Як доказ перерахування кредитних коштів відповідачу позивач надав копію платіжного доручення, що підтверджує надання кредитних коштів позивачем й отримання таких відповідачем на зазначену ним платіжну картку, номер якої вказано у платіжному дорученні. Такі умови перерахування коштів було погоджено сторонами при укладенні кредитного договору. Вказує, що зазначення номера картки замість номеру рахунку жодним чином не унеможливлює перерахування кредитних коштів відповідачу. У платіжному дорученні відображається частина цифр платіжної картки, так як номер картки становить таємницю фінансової послуги (відповідно до ч. 1-2 ст. 10 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»). Також зазначає, що 19 червня 2025 року, 16 липня 2025 року, 10 вересня 2025 року, 28 жовтня 2025 року судом було неодноразово задоволено клопотання про витребування доказів. Проте неповністю зазначено номер карткового рахунку, з якого необхідно було витребувати відповідну інформацію. Крім того, згідно з відповіддю АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 не емітовано карткового рахунку № НОМЕР_2 . Це свідчить про помилкове зазначення реквізитів. Натомість правильним номером карткового рахунку є № НОМЕР_1 . Вказує, що витребування даної інформації необхідне для всебічного та об`єктивного розгляду справи, оскільки позивач не має повноваженнями самостійно здійснити відповідну процесуальну дію. Позивачем не вживалися заходи для отримання вищевказаного доказу самостійно, оскільки документи такого виду є банківською таємницею і надаються виключно на вимогу клієнта чи/або на виконання рішення суду.

Представником відповідача подано до суду заперечення, згідно яких зазначає, що представник відповідача не подавав жодного клопотання про витребування доказів. Шевченківський районний суд м. Харкова витребував від АТ КБ «ПриватБанк» докази - інформацію щодо належності платіжної карти НОМЕР_2 ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_3 , а також підтвердження зарахування коштів 16.03.2020 на платіжну карту НОМЕР_2 банком-емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 7400 гривень від ТОВ «Мілоан», за власною ініціативою. На думку представника відповідача такий порядок витребування доказів з ініціативи суду порушує вимоги ст. 13 ЦПК України. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Також представник відповідача категорично заперечує щодо поновлення позивачу пропущеного процесуального строку для подання до суду клопотання про витребування доказів. Клопотання представника позивача про витребування доказів не містить жодних належних та допустимих доказів на підтвердження пропущення строку для подання такого клопотання з поважних підстав. При цьому звертає увагу на те, що позовна заява містить твердження позивача про подання до суду усіх доказів та відсутність потреби у їх витребуванні. А отже, позивач використав усі наявні та гарантовані процесуальні права щодо надання доказів по справі. Також звернув увагу суду, що позивачем заявлено клопотання про витребування доказів виключно після отриманої відповіді від АТ КБ «ПриватБанк». Шевченківський районний суд м. Харкова чотири рази витребував докази у банку, однак жодного разу позивач не звернув увагу про витребування неналежної інформації, чим грубо порушив вимоги ЦПК України та зловживає своїми процесуальними правами. Задоволення клопотання про витребування доказів на даній стадії судового розгляду призведе до нівелюванння принципу змагальності та спаплюжить принцип законності. На підставі викладеного просить відмовити у задоволені клопотання про витребування доказів від 08.12.2025 року та розглянути цивільну справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Сторони (їх представники) в судове засідання не з`явились, про розгляд повідомлялись.

Розглянувши клопотання представника позивача, вивчивши заперечення представника відповідача та оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно з ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно з ч. 5 ст. 83 ЦПК України, у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Системний аналіз наведених вище норм цивільного процесуального законодавства дає підстави для висновку, що однією з умов задля можливості задоволення судом клопотання сторони про витребування доказів є: подання такого клопотання у передбачені процесуальним законом строки, а у випадку їх пропуску наведення із належним підтвердженням поважних причин пропуску цього строку.

Встановлено, що позовна заява подана до суду 19.03.2025 року, ухвалою суду від 24.03.2025 року відкрито провадження по даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

У позовній заяві при зверненні до суду представником позивача не зазначено про наявність доказів, які позивач не може подати разом з позовною заявою, не виконано обов`язку, що передбачений ч. 4 ст.83 ЦПК України, щодо зазначення доказів, які позивач не може подати разом з позовною заявою, щодо зазначення причин неможливості подання таких доказів та щодо подання доказів, які підтверджують, що позивач здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Крім цього, позивачем клопотання про витребування доказів було подане після звернення до суду з позовною заявою, більш того після проведення судових засідань 02.05.2025 року, 19.06.2025 року, 16.07.2025 року, 10.09.2025 року та 28.10.2025 року.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк на подання клопотання про витребування доказів та не зазначено у позовній заяві про неможливість подання відповідних доказів разом з позовною заявою.

При цьому обєктивних причин пропуску строку на подання клопотання про витребування доказів представником позивача не наведено.

Таким чином, клопотання про витребування доказів подане позивачем з порушенням норм ЦПК України та не може бути взяте до розгляду судом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

Керуючись ст.ст. 83, 84, 260 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання представника позивача про витребування доказів у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк