УХВАЛА

Справа № 569/25427/25

17 грудня 2025 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Тимощук О.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі № 569/25427/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно судового наказу від 10 грудня 2025 року, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 2 171 грн. 15 коп. та 302 грн. 80 коп. судового збору.

16 грудня 2025 року ОСОБА_1 подано заяву про скасування судового наказу. В обґрунтування вимог заяви вказується те, що 12.12.2025 року вона здійснила оплату за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 2 171 грн. 15 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 12.12.2025 року, а тому, вважає, що фактично заборгованість за розподіл природного газу у неї відсутня.

Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Форма і зміст заяви про скасування судового наказу повинні відповідати вимогам ст. 170 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу має містити наказ, що оспорюється.

Разом з тим, ОСОБА_1 до заяви про скасування судового наказу наказ, що оспорюється, долучено не було.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу повинна містити зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

10.11.2025 року Рівненським міським судом Рівненської області винесено судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 2 171 грн. 15 коп. та 302 грн. 80 коп. судового збору.

З долученої до заяви про скасування судового наказу платіжної інструкції № 0.0..1 вбачається, що 12.12.2025 року об 11:52 ОСОБА_1 здійснено оплату за надані послуги з розподілу природного газу по АДРЕСА_1 в розмірі 2 171,15 грн.

Таким чином, на час звернення стягувача до суду 25.11.2025 року та винесення оскаржуваного судового наказу 10.12.2025 року заборгованість існувала та була сплачена боржницею 12.12.2025 року, тобто після винесення оскаржуваного судового наказу, а отже дана обставина не є підставою для його скасування.

Враховуючи, що боржницею інших підстав для скасування судового наказу не наведено в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України, тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 171 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви скасування судового наказу по справі № 569/25427/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук