ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 641/2904/25

провадження № 22-ц/818/4785/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участі секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент Банк» на заочне рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 24 липня 2025 року у складі судді Василенко О.Я.-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2025 року АТ «АКЦЕНТ БАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 24.03.2024 №АВН0СТ75281611 в розмірі 283692,21 грн, станом на 21.04.2025, яка складається з наступного: 150000,00 грн- загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 121520,13 грн загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн загальний залишок заборгованості за комісією; 12172,08 грн загальний залишок заборгованості за пенею та суму сплаченого судового збору в розмірі 3302,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.03.2024 між АТ «А-БАНК» (далі кридитодавець) та ОСОБА_1 (відповідач або позичальник) укладено кредитний договір №АВН0СТ75281611 (далі кредитний договір) щодо надання останньому кредиту. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Як вбачається із анкети-заяви відповідач був ознайомлений із правилами та умовами надання споживчих кредитів. Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит з лімітом 150000 грн на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 23.03.2029, терміном на 60 місяців на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 75,00 річних. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 150000 грн. Однак, відповідач умови договору не виконував, у зв`язку з чим станом на 21.04.2025 утворилась заборгованість у сумі 283692,21 грн, з яких: 150000 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 121520,13 грн загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн загальний залишок заборгованості за комісією; 12172,08 грн загальний залишок заборгованості за пенею.

Заочним рішенням Слобідського районного суду від 24 липня 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ75281611 від 24.03.2024 у сумі 137905,95 грн, а також судовий збір в сумі 1604,88 грн, всього 139510, 83 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що АТ «А-БАНК» пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором за весь строк кредитування, включаючи суми платежів за кредитом (тілом), строк погашення яких ще не настав. Водночас, позивач не надав доказів направлення відповідачу відповідного повідомлення про затримку платежу та вимогу про здійснення платежів (погашення суми кредиту), строк сплати яких ще не настав (про дострокове погашення кредиту), а відтак передбачені кредитним договором платежі за період з 24.04.2025 по 23.03.2029 на загальну суму 145 786,24 не є простроченими, а тому не підлягають задоволенню. За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог на загальну суму 137905,95 грн, яка складається з 4213,76 грн - суми простроченої заборгованості за тілом кредиту, 121520,13 грн - суми заборгованості за простроченими процентами, 12172,08 грн заборгованості за пенею.

Не погодившись з рішенням суду АТ «Акцент-Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмовлених позовних вимог та задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду винесено з порушеннями норм матеріального та процесуального права. Щодо норми ЦК України в питанні нарахування пені є загальними та поступаються в пріоритеті застосування нормам спеціального законодавства ЗУ «Про споживче кредитування», прикінцеві та перехідні положення якого встановлюють, що неустойка не застосовується до кредитів, що були укладені до 24.01.2024 (оскільки ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набрав чинності 24.12.2023 + 30 днів), а з 24.01.2024 заборона нарахування відсутня.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення боргу в сумі меншій тридцяти розмірів прожиткового мінімуму. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відтак в межах поданої позивачем апеляційної скарги предметом апеляційного перегляду є висновки суду першої інстанції щодо позовних вимог про стягнення пені, нарахованої за прострочення позичальником повернення кредитних коштів.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за картковою/рахунком від 23.11.2023 року ОСОБА_1 , підписав заяву яка разом з умовами та правилами надання банківських послуг становить договір, про відкриття поточного рахунку у гривні та встановлення кредитного ліміту на наступних умовах: - вид кредиту Кредитний ліміт на поточний рахунок, тип кредиту- кредитування рахунку, мета кредиту- споживчі цілі. Пільговий період становить до 62 днів, за ставкою 0,000001% з виходу пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3.4% на місяць. Строк кредитування 240 місяців. Згідно пункту 9. Порядок погашення щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 5% від заборгованості та не менш нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менш 100 грн й не більш повного розміру заборгованості за договором споживчого кредиту. Згідно п.10.1 при не виконанні зобов`язань щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6.8% у місяць , яка нараховується у суму загальної заборгованості. (а.с.8-11).

Згідно із заявою Клієнта від 24.03.2024 року №АВН0СТ75281611 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Акцент-Банк» та просив надати кредит за послугою «Швидка готівка» на вказаних умовах: вид кредиту послуга швидка готівка, тип кредиту кредит строковий, мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту - 150000 грн, строк кредиту 60 місяців ( до 23.03.2029 включно), процентна ставка (фіксована) - 75 % на рік, номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 36976.

24.03.2024 року відповідач підписав електронним підписом паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка Готівка».

Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит дата видачі:24.03.2024, дата платежу: з 24.03.2024 по 23.03.2029, усього 60 місяці. Сума платежу за розрахунковий період: 9768.41 грн. Станом на 21.04.2025 рік заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає: загальна сума боргу 283692.21, яка складається з залишок заборгованості за тілом кредиту 145786.24 грн, залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) 4213,76 грн, загальний залишок за процентами 121520.13 грн, залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість - 8506.68 грн, залишок заборгованості за процентами на прострочені заборгованість 113013.45 грн, загальний залишок заборгованості по комісії 0, грн, заборгованість за пенею становить 12172.08 грн.

Згідно з меморіальним ордером № TR.35476460.29613.65455 вiд 24.03.2024 року АТ «Акцент-Банк» перерахувало ОСОБА_1 суму в розмірі 150000 грн, призначення платежу: видача кредиту згідно договору від 24.03.2024 року №АВН0СТ75281611.(а.с.22).

Оскільки споживач належним чином не виконував умови договору щодо повернення грошових коштів 27.04.2025 позивач звернувся до суду з позовними вимогами про повернення позичених грошових коштів у повному обсязі.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 16 Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. При цьому, кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що АТ «А-БАНК» пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором за весь строк кредитування, включаючи суми платежів за кредитом (тілом), строк погашення яких ще не настав (а.с.21).

Водночас, позивач не надав доказів направлення відповідачу відповідного повідомлення про затримку платежу та вимогу про здійснення платежів (погашення суми кредиту), строк сплати яких ще не настав (про дострокове погашення кредиту), а відтак суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що передбачені кредитним договором платежі за період з 24.04.2025 по 23.03.2029 на загальну суму 145 786,24 не є простроченими, а тому позовні вимоги про їх стягнення не підлягають задоволенню.

З урахуванням встановлених судом фактичних обставин щодо надання кредиту відповідачу та вищенаведених норм законодавства, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту нарахованим відсоткам та пенею, що виникли станом на час звернення позивача до суду з позовом ( 27.04.2025).

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують та містять посилання на висновки суду, які в оскаржуваному рішенні не містяться. Відтак аргументи скаржника не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 24.07. 2025 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 11.12.2025 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук