Справа № 948/49/25
Номер провадження 2/948/117/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

представника відповідача Смірнова С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

у січні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди з правом викупу №097 від 04.02.2021 року у розмірі 87 870,00 грн та судові витрати в сумі 2 422,40 грн.

Позов мотивований тим, що 04.02.2021 ОСОБА_1 через сайт ТОВ «Будинок Комфорту», на якому була розміщена публічна оферта договору оренди майна з правом викупу з усіма його істотними умовами, в особистому кабінеті подала заявку на укладення договору з наданням необхідної інформації та копій документів для вчинення електронного правочину. Таким чином, між ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційних систем укладено договір оренди, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за умовами якого останній надано у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди Смартфон Smart/tel ОРРО Reno 4 Lite 8/128GB Black з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна в оренду, щомісячним платежем у розмірі 2929,00 грн до 04 числа включно кожного наступного календарного місяця, строком на 12 місяців, день внесення останнього платежу 04.02.2022.

03.07.2023 між ТОВ «Будинок Комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (після перейменування ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу №01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором

Ухвалою від 07.02.2025 суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 62).

У судове засідання та представник позивача та відповідач не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с. 65-70,83,85,86,92,93,99,101), відповідач рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, яке було повернуто з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.71, 72,87,88).

Позивач в позовній заяві просить розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача та ухвалити заочне рішення, а також подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.6, 53).

Представник відповідачки у судовому засіданні повідомив, що відповідачкою позовні вимоги визнаються в частині стягнення грошових коштів в розмірі 35 148,00 грн, в іншій частині позов не визнається, ОСОБА_1 не заперечує факт укладення договору та отримання телефону, а також факт невиконання умов договору, проте за поважних причин. Заявив про застосування строку позовної давності до вимоги про стягнення пені.

Суд, з`ясувавши правову позицію позивача, заслухавши представника відповідача, та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено та як убачається з послідовності дій клієнта, що 04.02.2021 між ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 укладено договір № 097 оренди майна з правом викупу, за умовами якого останній передано у строкове платне володіння та користування майно Смартфон Smart/tel ОРРО Reno 4 Lite 8/128GB Black з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна в оренду, щомісячним платежем у розмірі 2929,00 грн до 04 числа включно кожного наступного календарного місяця, строком на 12 місяців, день внесення останнього платежу 04.02.2022 (а.с.8, 16-17).

Відповідно абз.2 п.3 договору оплата орендної плати у розмірі 2929,00 грн здійснюється орендарем до 04 числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяців, днем внесення останнього платежу є 04.02.2022 (а.с.8).

Згідно з п.4 договору за прострочення орендних платежів оренда зобов`язується сплатити на користь орендодавця пеню в розмірі 2% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за договором (а.с.8).

За п.5.1 Правил надання майна в оренду сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгодженого сторонами у договорі оренди майна з правом викупу (а.с.19).

Відповідно до п.8.1 Правил у випадку порушення своїх зобов`язань за договором оренди з правом викупу та даними Правилами, сторони несуть відповідальність, визначену договором, Правилами та чинним законодавством України (а.с.20).

Згідно з п. 8.4 Правил за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця штраф у сумі 75,00 грн за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів (а.с.20).

03.07.2023 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №01.02-28/23, за умовами якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені договором та підписано сторонами реєстр боржників згідно додатку №1 до договору факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023 (а.с.30-39).

Згідно з платіжною інструкцією №9196 від 10.07.2023 ТОВ «Росвен Інвест Україна» здійснено оплату фінансування ТОВ «Будинок Комфорту» згідно договору факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023 (а.с.40).

За витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023 позивачу перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №097 від 04.02.2021 у сумі 52 722,00 грн, з яких: 35 148,00 грн загальна сума вимог за договором без штрафних санкцій, 17 574,00 грн - сума штрафних санкцій, строк прострочення виконання зобов`язань складає 839 днів (а.с.41).

Рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» від 25.03.2024 змінено назву (найменування) товариства з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (а.с.42).

З розрахунку заборгованості, наданої позивачем, убачається, що за договором оренди №097 від 04.02.2021 за період з 04.03.2021 по 18.06.2024 складає 87 870,00 грн, з яких: 35 148,00 грн сума заборгованості за орендні платежі, 17 574,00 грн заборгованість за пенею, 35 148.00 грн сума заборгованості за вартістю неповернутого об`єкту оренди (а.с.23-27).

27.06.2024 позивачем направлено ОСОБА_1 сповіщення про розмір заборгованості станом на 28.06.2024, відступлення права вимоги та розірвання договору оренди за невиконання умов договору (а.с.28).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних іших.

В пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, по електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина сьома стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина перша стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності га справедливості.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України.

ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання виконав, передав вказане майно вартістю 10 320,00 грн у тимчасове користування відповідачу, що підтверджується Експрес-накладною «Нова пошта» №1997 від 06.02.2021 року та витягом із списку №20051-СВЕА-10-5 (а.с.22, 29).

Станом на 18.06.2024 ТОВ «Будинок Комфорту» нарахувало ОСОБА_1 заборгованість за договором №097 від 04.02.2021 за період з 04.03.2021 по 18.06.2024 у розмірі 87 870,00 грн, з яких: 35 148,00 грн сума заборгованості за орендні платежі, 17 574,00 грн заборгованість за пенею, 35 148.00 грн сума заборгованості за вартістю неповернутого об`єкту оренди (а.с.23-27).

Проте з цим розрахунком не можна повністю погодитися.

Так, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що умови укладеного сторонами договору оренди з правом викупу встановлені Правилами надання майна в оренду.

Проте Правила надання майна в оренду не підписані відповідачкою, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи договір найму-продажу.

За таких обставин надані позивачем Правила надання майна в оренду не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору оренди з правом викупу.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, який згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Тому суд приймає до уваги лише умови, викладені безпосередньо в договорі, підписаному сторонами, без врахування умов, визначених Правилами надання майна в оренду.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України).

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 не виконала належно своє грошове зобов`язання за договором, тому з неї на користь позивача слід стягнути 35 148,00 грн. несплачених орендних платежів.

Відповідно до умов договору оренди з правом викупу орендар набуває право власності на об`єкт оренди після сплати всіх орендних платежів, а тому вартість об`єкта оренди фактично включена до складу орендних платежів за договором. У зв`язку з цим стягнення 35 148,00 грн. вартості об`єкта оренди призведе до подвійного стягнення вартості набутого відповідачем майна. В цій частині позов ТОВ «Будинок Комфорту» є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що зобов`язання задоговоромповинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Виконання зобов`язання за кредитним договором може бути забезпечене неустойкою (штрафом, пенею), встановленою письмовим договором.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання задоговором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановленідоговором.

При цьому, щодо пені, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»(далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення"Цивільного кодексу Українипунктом 18, за положеннями якого У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

ОСОБА_1 не виконувала належним чином свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу, тому згідно з п.4 договору № 097 від 04.02.2021 з відповідача на користь позивача потрібно стягнути і пеню, проте в розмірі 17 222,52 грн (станом на 24.02.2022).

Доводи представника відповідача про застосування позовної давності до вимоги про стягнення пені не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Дійсно, згідно з ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до норми ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності становить три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність для стягнення пені (неустойки) становить один рік відповідно до статті 258 Цивільного кодексу України.

В той же час, Законом України від 30 березня 2020року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби(COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, який набрав чинність 17 березня 2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Тобто було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії карантину, воєнного стану або надзвичайної ситуації продовжується на строк дії таких обставин.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог позивача в розмірі 52 370,52 грн, що складається із заборгованості за простроченими орендними платежами в розмірі 35 148,00 грн та пенею 17 222,52 грн.

Згідно зі ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 1444,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 209, 210, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором оренди з правом викупу №097 від 04.02.2021 у розмірі 52 370,52 грн, що складається із заборгованості за простроченими орендними платежами в розмірі 35 148,00 грн та пенею 17 222,52 грн, та судовий збір у розмірі 1444,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, 03126. .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 01.06.2013, РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя С. М. Косик