УХВАЛА

16 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 522/10670/14

провадження № 61-15476ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 458 800,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3 % річних від суми заборгованості у розмірі 29 036,38 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у розмірі 4 878,36 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовленл.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04 січня 2017 року залишено без руху.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року повернуто заявнику.

У грудні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 2017 року.

Безпосередньо у касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , зазначає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали. Клопотання мотивоване тим, що позивачу повний текст оскаржуваної ухвали заявниця не отримувала. Також, посилається на помилкове твердження суду в оскаржуваній постанові щодо отримання нею копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки підпис, що проставлений на повідомленні про вручення поштової кореспонденції належить не їй.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.

Згідно з вимогами частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Передбачений статтею 394 ЦПК України строк є присічним (преклюзивним), який не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на касаційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, за винятком випадків неповідомлення особи про розгляд справи та виникнення обставин непереборної сили.

У наведеній ситуації з метою вирішення процесуального питання допуску до касаційного оскарження судових рішень суд касаційної інстанції враховує, оцінює та перевіряє наведені заявником виняткові обставини, які зумовили тривалий пропуск строку звернення з касаційною скаргою, тобто ті обставини, які визначені виключно у частині третій статті 394 ЦПК України.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - Реєстр) не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Установлено, що повний текст ухвали Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2017 року надісланий судом для оприлюднення до Єдиного державного реєстру судових рішень - 23 лютого 2017 року, забезпечено надання загального доступу - 28 лютого 2017 року.

09 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2., подала касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2017 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

У постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що «особою, не повідомленою про розгляд справи», не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або відповідного судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої було відкрито судове провадження.

Із тексту оскаржуваної ухвали убачається, що: не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, яку залишено без руху ухвалою від 04 січня 2017 року; 28 січня 2017 року ОСОБА_1 отримала копію ухвали від 04 січня 2017 року.

Враховуючи те, що саме ОСОБА_1 була ініціатором апеляційного перегляду рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року, заявниця була обізнана про розгляд цієї справи, що виключає наявність винятку, передбаченого пунктом 1 частини третьої статті 394 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить обґрунтування виключного випадку для поновлення присічного строку, передбаченого пунктом 2 частини третьої статті 394 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність та відповідає прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, наведеній, зокрема в його рішенні «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року та інших.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2., подана 09 жовтня 2025 року після одного року з дня складення повного тексту оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції, а виключні обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, відсутні, у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою належить відмовити на підставі частини третьої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною третьою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник