КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/2637/21
Провадження № 6/947/450/25
УХВАЛА

25.11.2025

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №947/2637/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2025 року ОСОБА_3 , через свого представника адвоката Щенсну Ірину Олександрівну звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документа такими, що не підлягає виконанню, поданою по цивільній справі №947/2637/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування наданої заяви заявник зазначає, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2021 року по справі №947/2637/21 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 гривень 00 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 січня 2021 року та до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 гривень 00 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 січня 2021 року та до досягнення ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . В решті вимог було відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Представник заявника вказує, що на підставі вище вказаного рішення Київським районним судом м. Одеси було видано два виконавчих листи №947/2637/21 від 16.09.2021 року про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 та неповнолітнього сина ОСОБА_6 .

Зазначені виконавчі листи були пред`явлені позивачем до примусового виконання до Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та відкрито ВП № 79097875 та ВП №79098033, стягувач - ОСОБА_2 , боржник: ОСОБА_3 щодо стягнення аліментів.

Також зазначає, що фактичні обставини справи змінилися, так як починаючи з червня 2021 року донька ОСОБА_5 , проживає разом з батьком. У зв`язку з чим у жовтні 2023 року ОСОБА_3 було подано позов про звільнення від сплати аліментів ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_7 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 11 березня 2025 року у справі №947/33115/23, звільнено ОСОБА_3 від сплати аліментів за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2021 року по справі №947/2637/21 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліментів на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000, 00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 січня 2021 року та до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з набранням законної сили постанови Одеського апеляційного суду від 11 березня 2025 року у справі № 947/33115/23, обов`язок ОСОБА_3 зі сплати аліментів за виконавчим листом щодо стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 у нього відсутній.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

В судовому засіданні 25.11.2025 року представник заявника підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні 25.11.2025 року ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення вимог заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, позивача, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №947/2637/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2021 року по справі №947/2637/21 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 гривень 00 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 січня 2021 року та до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 гривень 00 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 січня 2021 року та до досягнення ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . В решті вимог було відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі вище вказаного рішення Київським районним судом м. Одеси було видано два виконавчих листи №947/2637/21 від 16.09.2021 року про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 та неповнолітнього сина ОСОБА_6 .

Зазначені виконавчі листи були пред`явлені позивачем до примусового виконання до Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та відкрито ВП № 79097875 та ВП №79098033, стягувач - ОСОБА_2 , боржник: ОСОБА_3 щодо стягнення аліментів.

Представник заявника вказав на те, що фактичні обставини справи змінилися, так як починаючи з червня 2021 року донька ОСОБА_5 , проживає разом з батьком. У зв`язку з чим у жовтні 2023 року ОСОБА_3 було подано позов про звільнення від сплати аліментів ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_7 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 11 березня 2025 року у справі №947/33115/23, звільнено ОСОБА_3 від сплати аліментів за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2021 року по справі №947/2637/21 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліментів на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000, 00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 січня 2021 року та до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, Одеським апеляційним судом у вказаній вище постанові було встановлено, що у справі №686/18140/21, 14-річна дитина визначила місце свого проживання з обома батьками по черзі: у будні дні у квартирі батька, а у вихідні дні та у період канікул у квартирі матері, в той час, як у справі, яка переглядається апеляційним судом, в судовому засіданні в суді першої інстанції дитина чітко зазначила, що фактично переїхала до свого батька ще у 2021 році, а досягнувши у серпні 2023 року 14-річного віку, підтвердила свій намір проживати разом з батьком на постійній основі. При цьому ОСОБА_5 2009 року народження підтвердила також своє спілкування з матір`ю та участь матері в її житті. Проте зафіксованими в протоколі судового засідання 08.05.2024 року відповідями, Лейдерман Ніколь 2009 року донесла своє волевиявлення постійно проживати саме разом з батьком.

При таких обставинах сама по собі відсутність на час розгляду справи в суді першої інстанції реєстрації місця проживання 14-річної дитини разом батьком, не може спростовувати фактичного проживання дитини разом з батьком і не надає підстав для неприйняття такої обставини, як встановленої (за наявності належних доказів цього).

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на що стадію судового провадження.

За положеннями статей 1 та 2 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Статтею 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено чіткий перелік підстав закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 5 ч.2 вищевказаної статті, виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа де з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

Аналогічні правові висновки викладені в Постанові від 20 лютого 2019 року справа № 2-4671/11 провадження № 61-45337св18 Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду.

Таким чином, у зв`язку з набранням законної сили постанови Одеського апеляційного суду від 11 березня 2025 року у справі № 947/33115/23, обов`язок ОСОБА_3 зі сплати аліментів за виконавчим листом щодо стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 у нього відсутній з 11.03.2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків встановлених законом.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заява представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №947/2637/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню та виконавчий лист №947/2637/21 Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2021 року про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.01.2021 року та до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню частково, а саме з моменту прийняття постанови Одеським апеляційним судом, тобто з 11.03.2025 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення заяви боржника про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №947/2637/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист №947/2637/21 Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2021 року про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.01.2021 року та до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , таким, що не підлягає виконанню частково з 11.03.2025 року.

В іншій частині вимог заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 02.12.2025 року.

Суддя В. С. Петренко