Справа № 159/6419/25
Провадження № 2/159/2094/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Шишиліна О.Г. за участі секретаря Сабецької К.О., відповідача ОСОБА_1 розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Ковельводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві зазначив, про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач подав заяву від 03.12.2025р. про відвід головуючому з підстав, що суддя, який підробляє судове засідання, покриває злочин та корупцію та перешкоджає правосуддю не має права судити.

Відповідно до ч.2-ч.4 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява надійшла в день судового засідання, питання про відвід судді належить вирішити судом, що розглядає справу.

Підстави відводу судді визначено ст.36, 37 ЦПК України.

Як зазначено в ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у заяві не посилається на обставини визначені ст. 37 ЦПК України і такі підстави стверджено судом спростовуються.

Отже поданий відповідачем відвід головуючий суддя вирішує, як такий, що поданий з підстав ст. 36 ЦПК України. Де вказано, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Натомість як зазначено в ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як слідує із заяви про відвід відповідач підставою вважає підроблення судового засідання, покриття злочину та корупції та перешкоджає правосуддю.

Натомість конкретного випадку та у чому це проявляється з боку головуючого у заяві не наводить.

З наведеного можна дійти висновку, що підстави передбачені п.1, п.2, п.4 ч.1 ст.36 ЦПК України відповідачем не мотивовані.

За таких умов побоювання відповідача слід розглядати за критеріями визначеними п.3, п.5 ст.36 ЦПК України. Тобто чи головуючий суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як зазначив ЄСПЛ в п.28-32 Рішення від 15.07.2010р. у справі "Газета "Україна-Центр" проти України" існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", від 10 червня 1996 року, п. 38). У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", п. 43). У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії", від 7 серпня 1996 року, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996-III).

Головуючий суддя стверджує, що прямо чи побічно не заінтересований у результаті розгляду справи. Відповідач фактів, заінтересованості судді у результаті розгляду справи в заяві не наводить та відповідних доказів не додав.

Тобто твердження відповідача, що головуючий суддя підробляє судове засідання, покриває злочин та корупцію та перешкоджає правосуддю є голослівними тобто не гуртуються на певних фактах і не підтверджені відповідними доказами.

Щодо підстав наявності обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді суд зазначає про таке.

Доказів за об`єктивним критерієм небезсторонності головуючого у цій справі позивачем не наведено та в заяві про відвід не стверджено.

На оцінку суб`єктивного критерію про безсторонність судді Шишиліна О.Г. заявником не надано будь-яких доказів. За таких підстав особиста безсторонність судді Шишиліна О.Г. презюмується.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що підстави передбачені ст. 36 ЦПК України для відводу судді відсутні.

Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлений суб`єктивного права на перегляд рішення в апеляційному та касаційному порядку у випадку незгоди з ухваленим рішенням по суті справи.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишиліна О.Г. у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Ковельводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03.12.2025р.

СуддяО. Г. Шишилін