Єдиний унікальний номер 725/2033/24
Номер провадження 2/725/330/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2025 року

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н.В.

за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову вказував, що 29 вересня 2023 року о 14 годині 41 хвилині в м. Чернівці по вул. Січових Стрільців ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Опель», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у крайній правій смузі проїзної частини що має 4 смуги руху (по дві у кожному напрямку), перед розворотом не зайняла крайньої лівої смуги і в порушення пунктів 10.4, 10.1 Правил дорожнього руху, здійснила розворот транспортного засобу, що призвело до зіткнення з автомобілем «Мазда», номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_3 , яка рухалась позаду автомобіля «Опель» в попутному напрямку. Автомобілі отримали механічні ушкодження. Тобто ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП

В подальшому, постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2023 року у справі № 725/8123/23, залишеною без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 9 січня 2024 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Таким чином, внаслідок вчиненої з вини ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди, яка була встановлена судом, власнику автомобіля «Мазда», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 було спричинено значні матеріальні збитки у зв`язку із пошкодження належного йому на праві власності транспортного засобу.

З метою відшкодування завданих збитків ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії забезпечувального транспортного засобу «Опель Астра», номерний знак НОМЕР_1 згідно Полісу № 212067440, а саме до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа ВієннаІншуранс Груп» та за наслідками розгляду заяви про здійснення страхового відшкодування, вказаною страховою компанією позивачу в межах Страхового ліміту згідно Полісу ЕР-212067440 здійснено виплату грошових коштів в розмірі 160 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією. Таким чином, страхова компанія свої деліктні зобов`язання виконала в повному обсязі і в межах страхового ліміту.

Разом з тим, вказане страхове відшкодування не покрило всі збитки завдані позивачу за наслідками ДТП.

Зокрема, відповідно до висновку експерта № 176 від 24 жовтня 2023 року за результатами проведеного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мазда», який пошкоджено при ДТП 29 вересня 2023 року, ринкова вартість автомобіля станом на день ДТП до моменту ушкодження становила 814 118 грн., ринкова вартість автомобіля після ДТП станом на 29 вересня 2023 року становила 268 454 грн. й відповідно вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля становить 814 118 грн. Оскільки ремонт автомобіля є економічно недоцільним й відповідно транспортний засіб вважається знищеним, вважає, що його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди станом на 29 вересня 2023 року становить 545 664 грн.

Крім того, позивач також поніс додаткові витрати, зокрема на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до м. Черкаси та згідно договору № 18 від 29 вересня 2023 року на перевезення вантажів автомобільним транспортом ним було сплачено 34 850 грн., що підтверджується актом приймання-передачі № 18 від 29 вересня 2023 року

Таким чином, у поданому позові вказує, що внаслідок вищевказаної ДТП позивачу було завдано збитків на загальну суму 853 768 грн., яка складається з вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля внаслідок ДТП, витрат, пов`язаних з евакуацією автомобіля та понесених витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 4800 грн.

Разом з тим, оскільки автомобіль є фізично знищеним, різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди станом на 29 вересня 2023 року становить 545 664 грн.

При цьому, розмір страхового відшкодування є значно меншим від розміру завданого матеріального збитку, а тому посилаючись на положення п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положення ст. ст. 1187, 1194 ЦК України, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 425 314 грн., просив стягнути з відповідачки, з вини якої відбулася дана дорожньо-транспортна пригода.

Також вказував, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдана моральна шкода. У зв`язку з ушкодженням здоров`я, зокрема отриманою внаслідок ДТП травмою пальця закритого внутрішньо суглобного перелому середньої фаланги 2-го пальця правої кисті з незначним зміщенням уламків та неможливістю довготривалий час через вказану травму виконувати свої обов`язки лікаря-уролога КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», а також надавати належним чином лікарську допомогу, знищенням автомобіля та неможливістю у зв`язку із цим користуватися ним та зіпсованою відпусткою, зазначає, що зазнав душевних страждань, пережив емоційний і нервовий стрес, не міг працювати та провести з дружиною відпуску, а тому враховуючи характер і тривалість душевних страждань, вважає що діями відповідачки йому також завдана моральна шкода розмір якої він оцінює у 50 000 грн.

За таких обставин, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 425 314 грн. завданої матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 березня 2024 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання на 10 квітня 2024 року.

Представником відповідачки подано клопотання про призначення в справі повторної автотоварознавчої експертизи, ураховуючи наявність різниці у визначенні ринкової вартості автомобіля на момент ДТП згідно наданого позивачем висновку експерта № 176 від 24 жовтня 2023 року за результатами проведеного автотоварознавчого дослідження та визначення ринкової вартості в розрахунку аварійного комісара, а також різниці у визначенні коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ, а також не вирішення питання щодо вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

З метою усунення даних розбіжностей в судове засідання викликано експерта Березовського А.А. для надання відповідних роз`яснень висновку автотоварознавчого дослідження № 176 від 24 жовтня 2023 року, зокрема в частині застосованої ним методики при визначення ринкової вартості автомобіля та визначення коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу.

В подальшому, ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду без вирішення питання про призначення повторної експертизи, оскільки представник відповідачки не проявляв зацікавленість щодо розгляду даної справи та вирішення відповідного клопотання, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, неодноразово в підготовче засідання не з`являвся, подаючи клопотання про відкладення розгляду справи.

Після закриття підготовчого зсідання та призначення справи до судового розгляду, представник відповідачки повторно звернувся до суду із клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи та просив поновити процесуальний строк на звернення з даним клопотанням.

21 лютого 2025 року в ході судового розгляду даної справи було заслухано роз`яснення експерта Березовського А.А. щодо складного ним висновку експерта № 176 від 24 жовтня 2023 року за результатами проведеного автотоварознавчого дослідження, зокрема в частині застосування ним методик та підходів щодо визначення ринкової вартості транспортного засобу та застосування при визначення вартості відновлювального ремонту коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ, а також щодо підходів розрахунку вартості відновлювального ремонту.

За наслідками отриманих роз`яснень щодо висновку автотоварознавчого дослідження №176 від 24 жовтня 2023 року, виконаного експертом ОСОБА_4 , представником відповідача повторно подано клопотання про призначення в справі повторної авто товарознавчої експертизи й відповідно ураховуючи наявність розбіжностей у визначенні ринкової вартості автомобіля на момент ДТП згідно наданого позивачем висновку експерта № 176 від 24 жовтня 2023 року за результатами проведеного автотоварознавчого дослідження та визначення ринкової вартості в розрахунку аварійного комісара, а також різниці у визначенні коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ, відсутності даних щодо визначення вартості відновлювального ремонту, в справі на підставі ухвали Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 лютого 2025 року, ураховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, призначено повторну автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

В подальшому, ураховуючи клопотання експертів про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 25 березня 2025 року, судом відновлено провадження в справі на підставі ухвали суду від 1 квітня 2025 року та ухвалою Першотравневого районного суду від 29 квітня 2025 року, з урахуванням уточнень щодо виду судової експертизи, призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, а також надано необхідні для проведення експертизи дані.

Ухвалою Чернівецького районного суду міста Чернівців від 7 липня 2025 року відновлено провадження в справі та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, та просив поданий позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачки в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив врахувати при вирішенні спору висновок експертизи, наданий на підставі ухвали суду, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 530 687 грн. 90 коп., а також відмовити у стягненні понесених позивачем витрат в розмірі 4800 грн. на оплату проведеного ним експертного дослідження. В частині визначення розміру моральної шкоди, просила зменшити до 2000 грн.

Дослідивши надані сторонами письмові докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також наявні у справі висновки експертиз, суд приходить до наступного.

Так, одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що автомобіль «MazdaCX-5», реєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 14, т. 1).

Також судом встановлено, що 29 вересня 2023 року о 14 годині 41 хвилині в м. Чернівці по вул. Січових Стрільців ОСОБА_2 , сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Мазда», номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_3 та автомобіля марки «Опель», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 ( а.с.18-20,т.1).

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2023 року у справі № 725/8123/23, залишеною без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 9 січня 2024 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. ( а.с.15-17, т 1)

Зокрема, як убачається з вищевказаної постанови, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Опель», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у крайній правій смузі проїзної частини, що має 4 смуги руху ( по дві у кожному напрямку), перед розворотом не зайняла крайньої лівої смуги і в порушення пунктів 10.4, 10.1 Правил дорожнього руху здійснила розворот транспортного засобу, що призвело до зіткнення з автомобілем «Мазда», номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_3 , яка рухалась позаду автомобіля «Опель» в попутному напрямку. Автомобілі отримали механічні ушкодження.

Так, положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, внаслідок вчиненої з вини ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди, вина якої була встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, власнику автомобіля «Мазда», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 було спричинено значні матеріальні збитки.

Крім того, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована згідно договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.

Відповідно до договору страхування страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 320 000 грн., а за шкоду заподіяну майну 160 000 грн., розмір франшизи 0 ( а.с. 22, т.1)

Також судом встановлено, що страхову компанію повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 29 вересня 2023 року за участю автомобіля «Мазда», номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_3 та автомобіля марки «Опель», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті дорожньо-транспортної пригоди застрахованим транспортним засобом, було складено акт огляду транспортного засобу та розрахунок суми страхового відшкодування, а також ремонтна калькуляція, відповідно до яких ринкова вартість транспортного засобу до пошкодження становила 666 462, 74 грн., а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Мазда», номерний знак НОМЕР_2 , становить 536 004, 10 ( а.с.22- 29, т. 1). При цьому висновок чи оцінка вартості відновлювального ремонту страховиком, а також завданих збитків не проводилась.

В подальшому, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування страховиком позивачу ОСОБА_1 виплачено страхове відшкодування в сумі 160 000 грн. та факт виплати даного відшкодування 28.11.2023 року підтверджується платіжною інструкцією №ЗР104673 та відомостями щодо зарахування вказаної суми на картковий рахунок позивача (а.с.31-33, 35 т. 1).

Однак, як вказував позивач у поданому позові, сума виплаченого страхового відшкодування є недостатньою для відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а тому вказуючи на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль є фізично знищеним та його ремонт є економічно недоцільним, посилаючись на положення ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положення ст. ст. 1187, 1194 ЦК України, просив стягнути з відповідачки різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 425 314 грн., а також завдану моральну шкоду, розмір якої оцінює в сумі 50 000 грн.

Так, згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зокрема, відповідно до п. 8, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Крім того, ч.3 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

При цьому, положеннями ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Крім того, в силу пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, при вирішенні спору, судом враховується, що на час виникнення спірних правовідносин, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулювалися Законом України від 1 липня 2004 року №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV), який був спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Зокрема, згідно зі статтею 6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Із положень статті 28 Закону слідує, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, страховик у межах відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи на підставі спеціальної норми п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування збитків в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, а різницю між реальними збитками і сумами в межах ліміту відповідальності на підставі ст. 1194 ЦК відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Таки чином, обов`язок відшкодувати завдану шкоду в особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, виникає лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування такої шкоди, і лише щодо відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Як вже було встановлено судом та даний факт не спростовано відповідачкою, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в межах Страхового ліміту згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-212067440 було здійснено ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн., що підтверджено розрахунком суми страхового відшкодування, яке було виплачено 28.11.2023 року, що також підтверджується платіжною інструкцією №ЗР104673 та відомостями щодо зарахування вказаної суми на картковий рахунок позивача (а.с.31-33, 35 т. 1).

При цьому, положеннями ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку експерта № 176 від 24 жовтня 2023 року за результатами проведеного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Мазда», пошкодженого при ДТП 29 вересня 2023 року, поданого позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, експертом визначено, що ринкова вартість автомобіля станом на день ДТП до моменту ушкодження становила 814 118 грн., ринкова вартість автомобіля після ДТП станом на 29 вересня 2023 року становила 268 454 грн. й відповідно вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля становить 814 118 грн. ( а. с. 36-63, т.)

При цьому, вартість матеріального збитку та вартість відновлювального ремонту є різними правовими поняттями.

Зокрема, вартість матеріального збитку (реальні збитки) згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої 24.11.2003 року № 142/5/2092, визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

При цьому, згідно вказаної Методики, вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Таким чином, вищевказаним висновком експерта фактично вартість відновлювального ремонту транспортного засобу було ототожнено із визначенням вартості матеріальних збитків, завданих власнику пошкодженого транспортного засобу, а тому при визначенні вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача, наданий ним висновок експерт судом до уваги не приймається.

Разом з тим, ураховуючи характер спірних правовідносин сторін та предмет доказування, як вже було встановлено судом, в даній справі призначено проведення транспортно-товарознавчої експертизи, проведення якої доручено судовим експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Зокрема, згідно висновку експерта за результатами проведеної судової транспортно -товарознавчої експертизи від 26 червня 2025 року № 1404-Е, яка була призначена за клопотанням сторони відповідача з метою усунення розбіжностей у визначенні реальної вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та після, а також в частині застосованого коефіцієнту фізичного зносу, та відсутністю даних щодо визначення вартості відновлювального ремонту, у наданому на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем висновку експерта та оцінкою аварійного комісара, ринкова вартість автомобіля MAZDA CX-5 реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на момент ДТП 29 вересня 2023 року становить 832 775 грн. Вартість пошкодженого транспортного засобу (у пошкодженому стані) станом на момент ДТП 29 вересня 2023 року становить 302 087 грн. 10 коп. вартість відновлювального ремонту автомобіля MAZDA CX-5, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на момент ДТП 29 вересня 2023 року становить 825 061, 58 грн. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки MAZDA CX-5, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на момент ДТП 29 вересня 2023 року становить 530 687 грн. 90 коп.( а.с.93-116, т. 2).

При цьому, як убачається з даного висновку експертом коефіцієнт фізичного зносу визначено в розмірі 0, 39 з урахуванням проведеного відновлювального кузовного ремонту автомобіля.

Вказаний висновок експерта надано на підставі ухвали суду, дані для експертного дослідження, у тому числі щодо переліку пошкоджень, які бралися при проведенні експертизи були достовірно відомі учасникам в справі. Крім того, дана експертиза проведена з дотриманням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої 24.11.2003 року № 142/5/2092 й відповідно будь-яких заперечень від сторін щодо даного висновку експерта до суду не надійшло.

При цьому, суд не приймає до уваги дані щодо визначення реальної вартості автомобіля страховим комісаром, яка є значно менша та визначення вартості відновлювального ремонту, оскільки між позивачем та страховою компанією було досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування в сумі 160000 грн., з якою ОСОБА_1 погодився і не наполягав на проведенні оцінки чи експертизи пошкодженого майна, що підтверджується його заявою. Крім того, зазначений розмір страхового відшкодування дорівнює страховій сумі на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, тобто досягнення позивачем та страховою компанією згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування без проведення оцінки, експертизи пошкодженого майна не призвело до зменшення суми страхового відшкодування, і таке відшкодування виплачено страховиком в максимальному розмірі саме в межах встановленого ліміту за полісом. Таким чином, страхова компанія забезпечила реалізацію права позивача на отримання страхового відшкодування в повному розмірі згідно полісу № ЕР-216424200, виконавши перед позивачем свої обов`язки, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

А тому, розрахунок вартості відновлювального ремонту та реальної вартості транспортного засобу проведений страховим комісаром не спростовує висновок судового експерта за наслідками проведеної судової транспортно -товарознавчої експертизи від 26 червня 2025 року № 1404-Е щодо визначення ринкової вартості автомобіля як до так і після ДТП, а також визначення вартості відновлювального ремонту та вартості завданого матеріального збитку.

Ураховуючи вищевказане, суд зважаючи на характер спірних правовідносин сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, у тому числі наведені у висновку транспортно - товарознавчої експертизи від 26 червня 2025 року № 1404-Е дані щодо визначення ринкової вартості транспортного засобу на момент ДТП, а також вартості залишків ТЗ та вартості відновлювального ремонту, яка становить 825 061, 58 грн., що складає 0,99 % від реальної вартості автомобіля - 832775 грн. та свідчить про повне фізичне знищення транспортного засобу, ураховуючи те, що розмір майнового збитку, завданого ОСОБА_1 з вини ОСОБА_5 , перевищує ліміт страхового відшкодування, приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичною шкодою, залишковою вартістю транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, а також виплаченим страховим відшкодуванням.

За таких обставин, оскільки розмір майнового збитку, завданого ОСОБА_1 з вини ОСОБА_5 , перевищує ліміт страхового відшкодування, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичною шкодою, залишковою вартістю транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, а також виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 370 687 грн. 90 коп. ( 832 775 грн. ( реальна вартість ТЗ на момент ДТП) 302 087 грн. 10 коп. ( реальна вартість ТЗ після ДТП) - 160 000 грн. (страхове відшкодування)) = 370 687 грн. 90 коп.

Крім того, на користь позивача також підлягають стягненню вартість послуг з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 34 850 грн., які були понесені позивачем згідно договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 29 вересня 2023 року, укладеним між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_6 , актом приймання передачі наданих послуг № 18 від 29 вересня 2023 року та товарним чеком, а також довідкою ФОП ОСОБА_6 від 27 травня 2024 року, згідно якої він підтверджує факт надання послуг та зазначає про наявність описки в частині зазначення вантажу ( а.с. 64 -67, 116-118, т. 1), а всього на користь позивача підлягає стягненню завдані матеріальні збитки в розмірі 405 537 грн. 90 коп.

При цьому, відповідачкою не надано суду належних та допустимих на спростування розміру відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1 , його ринкової вартості та, відповідно, матеріальних збитків, завданих потерпілому пошкодженням автомобіля як майна, яким він володів.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування завданої моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За змістом ч. 3 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок ушкодження здоров`я, знищення чи пошкодження її майна, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Зібрані докази вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, а саме травму пальця закритий внутрішньо суглобний перелом середньої фаланги 2-го пальця правої кисті з незначним зміщенням уламків, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами ( а.с.71 т. 1).

Крім того, у зв`язку із отриманою травмою, ОСОБА_1 , зважаючи на його посаду лікаря-уролога КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» ( а.с.72-73, т.1), тривалий час не міг виконувати свої обов`язки лікаря-уролога, а також надавати належним чином лікарську допомогу, а належний йому автомобіль був фізично знищений й відповідно у зв`язку із неможливістю його подальшої експлуатації були зіпсовані плани на відпустку, у зв`язку з чим позивач дійсно зазнав значних душевних страждань.

За таких обставин суд вважає, що неправомірними діями відповідачки позивачу завдано моральну (немайнову) шкоду, зокрема у зв`язку із пошкодженням відповідачем автомобіля, який належить позивачеві на праві власності, а також завданням тілесних ушкоджень.

Визначаючи розмір моральної шкоди, судом враховується те, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди позивач пережив емоційний нервовий стрес, відчував страх та тривогу за своє життя, терпів фізичний біль і відчував побоювання за свою власність, вживав додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права, що призвело до порушення звичного способу його життя. При цьому суд керувався вимогами розумності та справедливості.

Зокрема, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Розмір моральної шкоди, який визначено позивачем в сумі 50000,00 грн., на думку суду є явно завищеним.

А тому, виходячи із засад розумності і справедливості, беручи до уваги обставини ДТП, характер пошкоджень ТЗ, викликані цим обмеження у житті позивача, необхідність позивачеві докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, яку визначає в розмірі 25 000 грн.

Щодо вимоги позивача в частині стягнення на його користь витрат за проведення автотоварознавчого дослідження (висновку) від 24 жовтня 2023 року в розмірі 4800 грн., то суд зазначає наступне.

Так, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат ( стаття 133 ЦПК України).

При цьому, висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи.

У випадку подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Зокрема, інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і у разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, такий висновок не приймається судом до розгляду (стаття 102 ЦПК України).

Також слід зазначити, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Отже, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі.

Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права.

Вказані висновки наведені у постанові ВП ВС від 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22 (провадження № 14-123цс23) https://reyestr.court.gov.ua/Review/115546317.

Разом з тим, ураховуючи те, що витрати позивача на проведення експертизи в розмірі 4800 грн. пов`язані з розглядом даної справи та подавалися позивачем на підтвердження розміру завданої шкоди, тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Крім того, відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 4753 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13,77,81,89,141, 200, 206, 263, 264,265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) завдану за наслідками дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 405 537 грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації : АДРЕСА_2 ) завдану за наслідками дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду в розмірі 25 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації : АДРЕСА_2 ) витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи в розмірі 4 800 грн.

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації : АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 4753 грн. 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Піхало Н.В.