Єдиний унікальний номер: 448/1873/25
Провадження № 2/448/859/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

27.11.2025 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Романченко І.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи «колгоспний двір» та станом на 15.04.1991 року головою такого була ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а членами такого - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (невістка), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (онук), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (онук), а виходячи із принципу рівності часток у майні колгоспного двору, кожен із даних осіб володіли станом на 15.04.1991р. часткою у розмірі по 1/5 у такому майні.

Вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла голова двору - ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на 1/5 частку у майні колгоспного двору. Зазначають, що спадкодавиця ОСОБА_6 за життя всім своїм майном розпорядилася, склавши заповіт на користь невістки ОСОБА_7 , яка у встановлений законом строк відмовилася від спадщини за заповітом. Стверджують, що після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняв її син - позивач ОСОБА_1 , успадкувавши при цьому 1/5 частки у спадковому майні. Факт прийняття ним спадщини стверджується поданою до нотаріуса заявою про прийняття спадщини. З огляду на що вважають, що ОСОБА_1 частка у спірному житловому будинку збільшились і становить 2/5 частини: (1/5 частки, як члена колгоспного двору + 1/5 частки, яку успадкував після смерті матері ОСОБА_6 ) спірного будинковолодіння.

Зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на 1/5 частку у майні колгоспного двору.

Покликаються на те, що ОСОБА_2 звернулась в інтересах своєї дочки ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Яксманицького Я.С. із заявою про прийняття спадщини. При цьому стверджують, що інші спадкоємці, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили про відмову від належних їм часток у спадщині, які б належали таким за законом, після смерті ОСОБА_7 на користь її онуки - ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами спадкової справи за №142/2025.

З огляду на що вважають, що після смерті ОСОБА_7 її частка в майні колгоспного двору перейшла ОСОБА_3 .

Покликаються на те, що з метою оформлення спадкових прав малолітньої дочки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернулась в її інтересах до нотаріуса, однак у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок не має можливості, так як такий відносився до суспільної групи «колгоспний двір».

Ствердили, що у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, нотаріус роз`яснив ОСОБА_2 , яка діє в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок або його частку.

З огляду на наведене, просять суд визнати за ними, позивачами, право власності на спірне будинковолодіння за вищевказаною адресою, зокрема: за позивачем ОСОБА_1 право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по 1/5 частці у такому спадковому майні за кожним.

Ухвалою судді від 22.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; залучено приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Романа Степановича до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь).

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви, в яких зазначили, що підтримують позовні вимоги в повному обсязі, просять розгляд справи проводити у їх відсутності.

Представник відповідача - Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що не заперечують проти позову та просить проводити розгляд справи без його (представника) участі.

Третя особа - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяви-повідомлення №№ 616/01-16, 615/01-16 від 02.10.2025р.; копії сторінок із спадкової справи №140/2022, заведеної після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , копії сторінок із спадкової справи №142/2025, заведеної після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ; інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та просив розглядати справу у його відсутності.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Судом встановлено, що житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи «колгоспний двір» та станом на 15.04.1991 року головою такого була ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а членами такого - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (невістка), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (онук), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (онук), що підтверджується випискою із погосподарських книг по селу Боратичі, - про суспільну групу двору та склад його членів станом з 01.04.1988-15.04.1991р.р. Всі зазначені члени колгоспного двору станом на 15.04.1991 року зберегли право на частку в майні такого.

Згідно вимог ст.7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці.

Відповідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Надалі порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно з п.9 зазначених Вказівок окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство.

Відповідно до змісту Вказівок №5-24/26 і №69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, належать до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року, пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963 року, які діяли станом на 15.04.1991р. і регулювали власність колгоспного двору, право на майно колгоспного двору (спірне будинковолодіння) в рівних частках мали: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , тобто кожен по 1/5 частці будинковолодіння за вищевказаною адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_6 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_6 .

До складу даної спадщини входило право на 1/5 частку спірного будинковолодіння за вищевказаною адресою, що належала їй як члену колгоспного двору.

Згідно матеріалів спадкової справи №140/2022, яка заведена після смерті спадкодавиці ОСОБА_6 , така за життя своїм майном розпорядилася, а саме 27 серпня 2013 року склала заповіт, посвідчений секретарем Хідновицької сільської ради Мостиського району Львівської області Дудою Степанією Володимирівною, яким усе своє майно заповіла своїй невістці ОСОБА_7 . Даний заповіт зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №29 та в спадковому реєстрі за №55671675. Крім того, в матеріалах справи наявна копія нотаріально посвідченої письмової заяви спадкоємця за заповітом ОСОБА_7 , у якій така зазначає, що їй відомо про те, що спадкодавиця ОСОБА_6 склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй, однак відмовляється від належної їй спадщини за заповітом.

У зв`язку з неприйняттям спадщини спадкоємицею за заповітом ОСОБА_7 , право на спадкування даної спадщини у відповідності до вимог ч.2 ст.1223 ЦК України одержали, спадкоємці за законом.

Матеріалами справи, зокрема копією спадкової справи №140/2022, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. після смерті ОСОБА_6 , підтверджено, що зазначену спадщину прийняв спадкоємець першої черги спадкування за законом - син спадкодавиці ОСОБА_6 - позивач ОСОБА_1 шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом та які б прийняли спадщину, судом не встановлено.

Отже, протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, ОСОБА_1 не заявив про відмову від даної спадщини.

Тобто, у відповідності до вимог 1269 ЦК України, ОСОБА_1 (позивач) вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його матері - спадкодавиці ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене, суд вважає, що належне спадкодавиці ОСОБА_6 спадкове майно, в тому числі право на 1/5 частки спірного будинковолодіння, успадкував саме її син (позивач) ОСОБА_1 , в результаті чого його ( ОСОБА_1 ) частка у спірному житловому будинку збільшилась і становить 2/5 частини (1/5 частки, як члена колгоспного двору + 1/5 частки, яку успадкував після смерті матері ОСОБА_6 ) спірного будинковолодіння.

Згідно матеріалів спадкової справи №140/2022, заведеної після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на частину спадкового майна позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на: приватизовану земельну ділянку площею 1,2606 га, яка розташована на території Хідновицької сільської ради Яворівського району Львівської області, вид цільового призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №438599, виданого Мостиською райдержадміністрацією Львівської області 05 вересня 2005р., приватизовану земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , вид цільового призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №583561, виданого Дідновицькою сільською радою Мостиського району Львівської області 17.06.2009р. та на приватизовану земельну ділянку площею 0,191 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , вид цільового призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, що належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №583562, виданого Хідновицькою сільською радою Мостиського району Львівської області 17.06.2009р.

При цьому, нотаріусом позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину на дане спадкове майно - спірний житловий будинок, така відмова була зумовлена відсутністю належних правовстановлюючих документів. Нотаріус роз`яснив позивачу ОСОБА_1 можливість реалізації права на спадкування даного житлового будинку або частини такого житлового будинку в судовому порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_7 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_7 .

До складу даної спадщини входило право на 1/5 частку спірного будинковолодіння за вищевказаною адресою, що належала їй як члену колгоспного двору.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавиця ОСОБА_7 за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Згідно матеріалів спадкової справи №142/2025, заведеної після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкоємці першої черги, а саме: чоловік померлої - ОСОБА_1 , діти померлої: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили про відмову від належних їм часток у спадщині, які б належали таким за законом, після смерті ОСОБА_7 на користь її внучки - ОСОБА_3 .

У свою чергу, законний представник малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. із заявою про прийняття її дочкою спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_3 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Спадщина, на яку видані свідоцтва, складається із: приватизованої земельної ділянки площею 2,4017 га, яка розташована на території Гусаківської сільської ради Яворівського району Львівської області, вид цільового призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:0040, що належала ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №023356, виданого Мостиською райдержадміністрацією Львівської області 09.11.2004р.

Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, від законного представника малолітньої ОСОБА_3 не надійшло заяви про відмову від даної спадщини.

Тобто, у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її баби - спадкодавиці ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_3 стала фактичним власником 1/5 частки у спірному будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, через відсутність належних правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавців та належність спірного будинковолодіння до суспільної групи «колгоспний двір», позивачі не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулися до суду із зазначеним позовом.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Так, до 01.01.2013р. державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ, відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватися з 1 січня 2013 року.

З 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав майно та їх обтяжень». Згідно з вимогами, які визначені ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на об`єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками.

Отже, через відсутність належних правовстановлюючих документів на спірний будинок садибного типу з господарськими спорудами за вищевказаною адресою та через належність такого до суспільної групи «колгоспний двір» право позивачів на спірне будинковолодіння не може бути вирішено в позасудовому порядку, у зв`язку з чим такі звернулися до суду із вказаним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавиці ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 від 07.03.2022 року, копією свідоцтва про смерть спадкодавиці ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 від 03.01.2025р.; копіями сторінок із спадкової справи за №140/2022, заведеної після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , копіями сторінок із спадкової справи за №142/2025, заведеної після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ; випискою із погосподарських книг по селу Боратичі, - про суспільну групу двору та склад його членів станом з 01.04.1988-15.04.1991р.р.; листом-повідомленням нотаріуса про відмову у оформленні спадкових прав на спірне будинковолодіння №141/02-14 від 26.04.2023р., листом-повідомленням нотаріуса про відмову у оформленні спадкових прав на спірне будинковолодіння №528/02-14 від 22.08.2025р.; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №82743240 від 02.10.2025р. (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №82743246 від 02.10.2025р. (заповіти/спадкові договори); інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №82757484 від 02.10.2025р. (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №82743290 від 02.10.2025р. (заповіти/спадкові договори); копією технічного паспорта на спірне будинковолодіння; копією паспорта ОСОБА_1 , копією паспорта ОСОБА_2 , копією паспорта ОСОБА_4 , копією паспорта ОСОБА_5 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 від 29.05.2012р.; та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право позивачів на спірне будинковолодіння не може бути вирішено в позасудовому порядку у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (1/5 частка як члена колгоспного двору + 1/5 частка, яку успадкував в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6 ), а за позивачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - по 1/5 частці як членів колгоспного двору за кожним. Також з огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавиці ОСОБА_7 належало право на 1/5 частку спірного житлового будинку та приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за законом до її внучки ОСОБА_3 , яка у встановленому законом порядку прийняла дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останньою права власності на 1/5 частки спірного спадкового майна - будинковолодіння (житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 08.12.2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Боратичі, Мостиського району Львівської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Законний представник позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженка с.Гусаків, Мостиського району Львівської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , яка діє в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки с.Боратичі, Мостиського району Львівської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с.Боратичі, Мостиського району Львівської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с.Боратичі, Мостиського району Львівської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_9 .

Відповідач: Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області, ; місцезнаходження: 81321, с.Шегині, вул. Героїв України, 184, Яворівського району Львівської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 22, оф.22-25 Яворівського району Львівської області, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_10

Суддя Ю.В.Кічак