Суддя Попова В. О.
Справа № 644/4442/25
Провадження № 2/644/3114/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача Желізняк А.С., яка діє на підставі довіреності № 01-23/273 від 26.12.2024, звернулась через підсистему «Електронний суд» до Індустріального районного суду м.Харкова з вказаним вище позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Харківенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 23 915 грн 76 коп. за період з 01.03.2023 по 01.03.2025, сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн 00 коп. та судові витрати на отримання інформації з Державного реєстру речових прав у розмірі 41 грн 00 коп.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що ПрАТ Харківенергозбут має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі Споживач) постачальником універсальних послуг (далі - Постачальник) та складається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії (далі Закон) та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ Харківенергозбут розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. Відповідач ОСОБА_1 є побутовим споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 згідно Договору від 01.01.2019. У відповідності до вимог пунктів 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ та пункту 9.1.1 ККОЕЕ, згідно переданих від оператора системи розподілу AT Харківобленерго даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 у період з 01.03.2023 по 01.03.2025, постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 23 915 грн 76 коп. У відповідності до інформаційної довідки № 423100206 від 17.04.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідач є власником квартири за вказаною адресою від 22.10.2019 розмір частки 1. Між сторонами на підставі публічного договору склались фактичні договірні відносини щодо послуг з постачання електричної енергії. Також в позові зазначено, що для надання доказів фактичного споживання електричної енергії за відповідний період по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , ПрАТ Харківенергозбут було направлено відповідний запит до АТ Харківобленерго. На підставі запиту ПрАТ Харківенергозбут до АТ Харківобленерго було виконано перевірку обсягів розподіленої електричної енергії та виконано контрольні знімання показів засобів вимірювальної техніки за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 01.03.2025 показання засобу комерційного обліку становили 010134, також з останніми знятими персоналом АТ Харківобленерго показами на 28.04.2025 становлять 010694. Тобто, це підтверджує фактичні покази споживання електричної енергії за вказаною адресою. Також до відповіді від 07.05.2025 додано довідку абоненту за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджує фактичні показання лічильника за період з 01.03.2023 по 01.03.2025 р. Оскільки вказану суму боргу за виставленими рахунками відповідач не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію у вказаному розмірі.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 23 травня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

30 жовтня 2025 року через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Харківенергозбут», мотивуючи тим, що відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», на територіях, де ведуться бойові дії, забороняється стягнення заборгованості та застосування санкцій (штрафів, пені, припинення надання послуг) за несплату житлово-комунальних послуг. Зазначає, що місто Харків включено до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 із змінами та доповненнями. Зокрема, Харківська міська територіальна громада перебуває у цьому переліку з 15.09.2022 року до теперішнього часу. Одночасно з відзивом подано клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву з підстав, викладених в ньому.

21 жовтня 2025 року представником позивача Желізняк А.С. подано відповідь на відзив, згідно якого наполягають на позовних вимогах. Зазначає, що від відповідача або членів його сім`ї, до ПрАТ Харківенергозбут на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206, не надходило жодних звернень або повідомлень про залишення місця їх проживання. Таким чином відповідач не звільняється від зобов`язання по сплаті заборгованості за спожиту електричну енергію, як наслідок посилання на нібито порушення чинного законодавства не відповідають дійсності.

Інших заяв, клопотань тощо від сторін не надходило.

В судове засідання представник позивача ПрАТ «Харківенергозбут» не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. 08.09.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від представника позивача Желізняк А.С., в якій вона просить розглянути справу без участі представника позивача; позовні вимоги підтримують в повному обсязі; проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 43).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією за місцем його реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причини неявки суду не повідомив.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернетhttps://court.gov.ua/fair/ та сайті Індустріального районного суду м. Харкова.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи викладене, суд, вважає за необхідним для реалізації сторонами їх прав, а також для всебічного та об`єктивного розгляду справи, визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву, поновитити відповідачу строк для подачі відзиву.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази надані сторонами та з`ясувавши фактичні обставини, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з викладених нижче підстав.

Суд, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до Інформаційної довідки № 423100206 від 17.04.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником квартири з 22.10.2019 за адресою: АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_1 , в розмірі частки 1, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий: 12.07.2019, видавник: Приватне акціонерне товариство ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1/ ОСОБА_1 ; додатковий договір до договору бронювання, серія та номер: б/н, виданий: 09.11.2018, видавник: Приватне акціонерне товариство ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1/ ОСОБА_1 ; Договір міни цінних паперів, серія та номер: 4360-18/4252-18/БВ, виданий: 09.11.2018, видавник: Акціонерне товариство Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Будівельник від імені, в інтересах та за рахунок якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю Азов-чорноморська адміністративна компанія/ ОСОБА_1 ; договір бронювання, та надання послуг , серія та номер: 114-79, виданий: 14.05.2018, видавник: Приватне акціонерне товариство ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1/ ОСОБА_1 (а.с. 10).

Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території. Згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505).

ПрАТ «Харківенергозбут» надає послуги з постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам.

На ім`я відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , він є побутовим споживачем електричної енергії, що постачає ПрАТ «Харківенергозбут». За вказаною адресою фактично спожито електричну енергію.

07.05.2025 заступником генерального директора з комерційних питань АТ «Харківенергозбут» було направлено лист №02-31/03-2274 «щодо надання інформації», адресований директорові АТ «Харківобленерго», в якому просили надати докази фактичного споживання електричної енергії, обсяги розподіленої електричної енергії по особовому рахунку № НОМЕР_1 , ЕІС- 62Z478, за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.03.2023 по 01.03.2025 (а.с. 12-13).

На зазначений лист АТ «Харківобленерго» надано відповідь та долучено довідку станом на 07.05.2025, що підтверджує фактичне споживання розподіленої електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_2 , ЕІС- 62Z478, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-16).

Як вбачається з розрахунку основного боргу за електроенергію до позовної заяви ПрАТ «Харківенергозбут», про стягнення заборгованості по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), станом на 01.03.2025 до показання засобу комерційного обліку 010134 числиться заборгованість за використану електричну енергію в сумі 23 915 грн 76 коп. (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Правилами ч 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до п. 7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Відповідно до п. 13 Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo .kharkov.ua.

Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Крім того, за п.6.2 договору про постачання електричної енергії споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 9.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Аналіз наведених вище положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Положеннями ст. 322 ЦК України передбачено, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів за комунальні послуги незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено законом.

В ухвалі ВССУ від 20.11.2013 по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім.

Згідно з п. 4.1. ПРРЕЕ, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 4.7. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем, виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

Згідно з п. 4.8. ПРРЕЕ, форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Враховуючи, що за адресою: АДРЕСА_1 , фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua.

Згідно з п. 5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору. За умовами п. 3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунку споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 6.2 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

За правилами ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доводи відповідача щодо того, що стягнення заборгованості суперечить вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» судом не приймаються.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач відноситься до тих споживачів житлово-комунальних послуг, з яких забороняється стягнення заборгованості на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 (із внесеними змінами).

Отже постановою, забороняється стягувати із громадян заборгованість за житлово-комунальні послуги, утворену після 24 лютого 2022 року, в тому випадку, якщо громадянин надав виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або інші довідки, перелічені у вищевказані Постанові.

Докази про те, що відповідач надав ПрАТ «Харківенергозбут» у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або інші довідки, які б давали підстави для звільнення від сплати заборгованості за надані послуги, до суду надані не були та матеріали справи не містять. Навпаки, надані позивачем докази підтверджують споживання послуг електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що він не користувався наданими послугами і потреби в таких послугах не мав, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено.

Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за електричну енергію за період з 01.03.2023 по 01.03.2025 в розмірі 23 915 грн 76 коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України cудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № 6782 від 01.05.2025 під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Частиною першою ст. 133 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на отримання інформації з Державного реєстру речових прав у розмірі 41 грн 00 коп. На підтвердження зазначених витрат представником позивача надано квитанцію.

Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп. та витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 41 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 76, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Харківенернгозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, 10, п/р із спеціальним режимом використання в філії п/р із спеціальним режимом використання НОМЕР_4 в АТ «Ощадбанк» (за стандартом IBAN НОМЕР_5 ), МФО 351823) заборгованість за електричну енергію, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.03.2023 по 01.03.2025 у розмірі 23 915 (двадцять три тисячі дев`ятсот п`ятнадцять) грн 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, 10, на п/р № НОМЕР_6 АТ «Ощадбанк», МФО 351823) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі у розмірі 41 (сорок одна) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 11.12.2025.

Суддя В.О. Попова