Справа №: 343/1625/25
Провадження №: 2/343/834/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря судового засідання Оленюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг за кредитним договором в розмірі 29 440,00 грн., інфляційних втрат, 3% річних, а також судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивували тим, що 12.06.2024 між ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_2 за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи кредитодавця було укладено договір № 1656787 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

На виконання вимог вказаного Закону відповідач пройшов реєстрацію в ІТС ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ», обрав бажану суму кредиту та строк кредитування, ознайомився з текстом примірного кредитного договору та іншою необхідною інформацією, після чого кредитодавцем було зроблено відповідачу пропозицію в особистому кабінеті укласти електронний кредитний договір, яку останній прийняв, тобто було укладено кредитний договір у вигляді електронного документа згідно вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор «С333».

Відповідно до умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 4 600,00 грн. на строк 360 днів з фіксованою зниженою процентною ставкою 1,5 % в день та стандартною процентною ставкою 1,5 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

24 грудня 2024 року між ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 241220024, у відповідності до якого ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором № 1656787 від 12.06.2024.

В подальшому, рішенням єдиного учасника ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» № 251124/1 від 25.11.2024 року змінено найменування товариства на ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

На час звернення до суду відповідач кредитні кошти не повернув у повному обсязі та не виконав інші грошові зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість в розмірі 29 440,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 4 600,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 13445,00 грн., нараховані позивачем проценти за 165 календарних днів 11 385,00 грн.

Вказані дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

Представник відповідача адвокат Комарницький Е.Г. у системі «Електронний суд» сформував додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, щопозивач стверджує, що 24 грудня 2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 24122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача.

Позивач зазначає, що на підставі вказаного договору ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло статусу кредитора за грошовими вимогами до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1656787, укладеним з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» 12.06.2024.

Так, зі змісту вказаного вище договору Факторингу вбачається, що його предметом є, зокрема, право вимоги по укладеному між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 кредитному договору. При цьому, таке право вимоги передається по Акту прийому-передачі Реєстру боржників, який є Додатком і невід`ємною частиною договору Факторингу, зокрема про це зазначено в пункті 1.2., вище згаданого договору факторингу.

Додатки до договору Факторингу (Реєстр боржників, Акт прийому- передачі Реєстрів боржників, повідомлення про відступлення права грошової вимоги) не містять відомостей про прізвище, ім`я та по батькові такого боржника як ОСОБА_1 за конкретним кредитним договором та розмір заборгованості по відповідачу, які є предметом відступлення права вимоги. В Акті прийому-передачі Реєстрів боржників не містяться відомості про ідентифікацію осіб, вказівок чи відомостей про конкретні кредитні договори, а також розмір заборгованості по них.

Позивачем долучено до позову повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1656787 від 12.06.2024, однак не надано жодних доказів, що таке повідомлення було направлено відповідачу.

Таким чином, позивач не надав достатніх доказів, які б свідчили про факт переходу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1656787 від "12" червня 2024, який було укладено між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем, що в свою чергу, свідчить про відсутність порушених прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», за захистом яких останнє звернулося до суду з цим позовом.

Позивач не надав первинні бухгалтерські документи на підтвердження позовних вимог, тобто, на підтвердження розміру заборгованості, ні належного розрахунку заборгованості з зазначенням суми наданих у кредит коштів, суми заборгованості, періодів, за які вона виникла.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги, що справа належить до категорії незначної складності, судова практика у цій категорії справ є усталеною та вочевидь не потребує витрат 12 годин часу роботи адвоката, розмір витрат складає чверть ціни позову та є неспівмірним до предмету позову, відтак обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, що визначений позивачем, розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 10 000,00 грн є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи, а тому зазначена сума підлягає зменшенню.

Просив відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повністю.

В судове засідання представник позивача адвокат Столітній М.М. не з`явився, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд даної справи за відсутності представника позивача.

Відповідач та його представник адвокат Комарницький Е.Г. в судове засідання також не з`явилися.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Судом встановлено, що 12.06.2024 між ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» було укладено електронний договір № 1656787 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Факт укладення вказаного договору відповідачем не заперечується.

Згідно умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту від 12.06.2024, ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 4 600,00 грн. на строк 360 днів, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором.

Відповідно до п.п. 1.5.1 даного договору, стандартна процентна ставка становить 1,50 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 12.06.2024 відповідач підписав електронний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С333» та отримав від ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» кредитні кошти в сумі 4 600,00 грн. на вказану ним платіжну картку НОМЕР_1 .

Як вбачається з повідомлення № 7 від 16.01.2025 ТзОВ «ПЕЙТЕК», між ТзОВ «ПЕЙТЕК» та ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» було укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 06062022 від 2022-06-06. Відповідно до зазначеного договорубуло успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»: 12.06.2024 на суму 4 600,00 грн банківську картку № НОМЕР_1 .

Отже, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань.

З договору факторингу № 24/12/2024 від 24.12.2024, акту прийому-передачі реєстру боржників від 24.12.2024 та витягу з Реєстру боржників встановлено, що право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору № 1656787 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна».

Згідно рішення № 251124/1 єдиного учасника ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року, найменування товариства змінено на ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», станом на час відступлення права вимоги 24.12.2024 у відповідача наявна заборгованість за договором № 1656787 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.06.2024 в розмірі 20 355,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 4 600,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 13 455,00 грн. та 2 300,00 грн. штрафні санкції. При цьому, ОСОБА_1 не здійснив жодної сплати на погашення кредиту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору факторингу № 241220024 від 24.12.2024, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Отже, до позивача перейшло право нарахування відсотків, згідно з умовами кредитного договору.

Згідно з п. 1.3 договору № 1656787 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.06.2024 та додатку № 1 до вказаного договору, строк кредиту становить 360 днів, тобто датою припинення нарахування відсотків є 07.06.2025.

Таким чином, вимоги щодо стягнення суми заборгованості за процентами за користування кредитом обмежуються датою їх нарахування, а саме 07.06.2025.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем з моменту відступлення права вимоги (25.12.2024) по дату розрахунку заборгованості (07.06.2025), а всього 125 календарних днів, відповідачу нараховано проценти за стандартною процентною ставкою 1,5 % в день в сумі 11 385,00 грн.

Суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів на підтвердження розміру заборгованості, належного розрахунку такої заборгованості, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема, згаданою вище інформацією ТзОВ «ПЕЙТЕК» за № № 7 від 16.01.2025, якою підтверджено перерахування 12.06.2024 на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 4 600,00 грн. та наданими первісним кредитором і позивачем розрахунками заборгованості за договором від 12.06.2024, які підтверджують суму наданих у кредит коштів, розмір нарахованих процентів за користування кредитом із зазначенням періодів, за які ця заборгованість виникла.

Твердження адвоката Комарницького Е.Г. про те, що Реєстр боржників, акт прийому-передачі Реєстрів боржників, повідомлення про відступлення права грошової вимоги до договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 не містять необхідних для документів реквізитів та не підтверджують факту переходу до ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» права вимоги за кредитним договором № 1656787 від 12.06.2025, суд також не приймає до уваги з тих підстав, що факт правонаступництва, за яким до ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перейшло право кредитора за вищевказаним кредитним договором підтверджується дослідженими доказами, зокрема, актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 24122024 від 24.12.2024, де чітко зазначено, що клієнт (ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») передав, а фактор (ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна») прийняв Реєстр боржників кількістю 3 681, загальна сума заборгованості яких складає 96 204 174,51 грн.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 істотно порушив умови укладеного кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 29 440,00 грн. заборгованості за договором № 1656787 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.06.2024, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 4 600,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 13 455,00 грн., нараховані позивачем проценти за 165 календарних днів (з часу укладення договору факторингу і до закінчення строку дії кредитного договору) 11 385,00 грн.

Стосовно вимог про зазначення в рішенні суду про стягнення в порядку частин десятої та одинадцятої статті 265 ЦПК України з відповідача інфляційних втрат та 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 10 ст.265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Відповідно до ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України(частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності.

Крім того, згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

З огляду на викладене, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, враховуючи п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, суд не вбачає підстав для задоволення позовної заяви в даній частині.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,40 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції № 4044 від 08.08.2025.

Крім того, на підтвердження факту та розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено до позову договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, укладений між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М., акт № 9310 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 12.08.2025, рахунок на оплату № 9310-12/08-2025 від 12.08.2025, з яких вбачається, що вартість послуг адвоката з аналізу, складання та подання позовної заяви становить 10 000,00 грн.

Однак, вказаний розмір вартості послуг адвоката суд вважає таким, що є неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим ним на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також значенням справи для позивача.

Так, згідно акту № 9310 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 12.08.2025, адвокатом витрачено 5 годин на зустріч та консультацію клієнта, дослідження наданих останнім документів, аналіз законодавства, судової практики, підготовку позицій для ефективного захисту, складання консультаційного висновку, проведення заходів, спрямованих на самостійне отримання письмових доказів, складання та оформлення адвокатських запитів, 5 годин на підготовку та складання позовної заяви, складання та оформлення інших процесуальних і непроцесуальних документів, 2 години на представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства.

Суд вважає, що тривалість консультації клієнта, аналізу документів, законодавства та направлення адвокатських запитів, на що адвокат згідно з вищевказаним описом витратив 5 годин, а також підготовку та написання позовної заяви, на що він витратив ще 5 годин, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру. Більш того, адвокат не приймав участі у жодному судовому засіданні, хоча вартість таких послуг включена до суми наданої правничої допомоги.

Проаналізувавши вищенаведені докази, враховуючи обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого на це часу, а також враховуючи, що дана справа не належить до категорії складних, судова практика по таких справах є усталеною, суд дійшов висновку, що вартість наданих адвокатом послуг становить 2 500,00 грн., що є співмірним з обсягом наданих правових послуг, категорією складності справи, витраченим адвокатом часом, об`ємом наданих послуг та значенням справи для сторін.

На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,265, 526, 530, 536, 610, 611, 625, 626, 638, 1048-1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст.247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором № 1656787 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.06.2024 в розмірі 29 440,00 грн. (двадцять дев`ять тисяч чотириста сорок гривень), 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні та 40 копійок) відшкодування сплаченого судового збору та 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) витрат за надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» професійної правничої допомоги адвокатом Столітнім М.М.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», що знаходиться за адресою: що знаходиться за адресою: 03150, м.Київ вул. Загородня, 15, офіс 118/2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький