Провадження 2-о/465/402/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01.12.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Дзеньдзюри С.М.,

з участю секретаря судових засідань: Балаболки В.В.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представниці заявниці, адвокатки Водопийко Х.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданої в її інтересах адвокаткою Водопийко Х.Т., заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - адвокатка Водопийко Х.Т. звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначає, що заявниця проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з братом ОСОБА_2 . Вказує, що протягом останніх років ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями та вчиняє домашнє насильство відносно своєї неї. Вказує, що згідно Постанови Франківського районного суду м. Львова від 24.09.2025 року, у справі № 465/6369/25 об`єднано три адміністративні справи відносно ОСОБА_2 в одне провадження та останнього визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за трьома епізодами домашнього насильства та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно вищевказаної Постанови 17.07.2025 близько 20:30 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії (фізичного та психологічного характеру), а саме, застосував насильство до своєї сестри ОСОБА_1 , що не спричинило тілесних ушкоджень, погрожував, ображав нецензурними словами, шарпав за руку. Внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої.

Крім цього, 18.07.2025 о 15:30 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , порушив обмеження, встановлені ТЗП серії АА 473576 від 17.07.2025, а саме, зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, заборона на вхід та перебування, в місці проживання постраждалої особи, заборона в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Окрім того, 18.07.2025 о 15:35, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_1 психологічне насильство, а саме, ображав її, виловлювався нецензурною лайкою в її сторону, чим завдав шкоди ї психічному здоров`ю.

Також, згідно Постанови Франківського районного суду м. Львова від 17.10.2025 року, у справі № 465/6293/25 об`єднано дві адміністративні справи в одне провадження та визнано винним ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за двома епізодами домашнього насильства та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Так, згідно вищевказаної Постанови ОСОБА_2 , 17.07.2025 року о 23год. 40хв. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство, відносно сестри, психологічного характеру, а саме ображав словесно, нецензурно висловлювався, погрожував фізичною розправою. Окрім цього, 07.08.2025 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство, відносно сестри, психологічного характеру, а саме висловлювався грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На даний час ОСОБА_2 продовжує вчиняти домашнє насильство відносно заявниці, а тому вона вимушена звертатися до суду про видачу обмежувального припису, оскільки інші заходу впливу не дають жодного результату.

Враховуючи вищевикладене, просить видати обмежувальний припис строком на 6 місяців, яким вжити заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 з покладенням на нього заборони перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця та її представниця в судовому засіданні заяву підтримали, просили таку задоволити. Заявниця зазначила, що її брат систематично вчиняє відносно неї психологічне та фізичне насильство.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки про виклик до суду SMS повідомленням на його контактний номер телефону.

Окрім цього, оголошення про виклик до суду ОСОБА_2 завчасно - було розміщено на офіційному веб-сайті Франківського районного суду м.Львова.

Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали,всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - рідні брати і сестри;

За змістом ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно вимог ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Пунктом четвертим частини першої статті 18 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що до завдань у сфері запобігання домашньому насильству належать: формування в суспільстві нетерпимого ставлення до насильницьких моделей поведінки, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед постраждалих дітей, усвідомлення домашнього насильства як порушення прав людини.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є сестрою заінтересованої особи - ОСОБА_2 .

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 24.09.2025 року у справі №465/6369/25 (3/465/2850/25) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченрого ч.1 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у зв`язку з тим, що 17.07.2025 близько 20:30 АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії (фізичного та психологічного характеру), а саме, застосував насильство до своєї сестри ОСОБА_1 , що не спричинило тілесних ушкоджень, погрожував, ображав нецензурними словами, шарпав за руку. Внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Крім цього, 18.07.2025 о 15:30 АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , порушив обмеження, встановлені ТЗП серії АА 473576 від 17.07.2025, а саме, зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, заборона на вхід та перебування, в місці проживання постраждалої особи, заборона в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст.173-8 КУпАП.

Окрім того, 18.07.2025 о 15:35, АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_1 психологічне насильство, а саме, ображав її, виловлювався нецензурною лайкою в її сторону, чим завдав шкоди ї психічному здоров`ю, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 17.10.2025 року у справі №465/6293/25 (3/465/2814/25) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченрого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у зв`язку з тим, що 17.07.2025 року о 23 год. 40 хв. за адресою - АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, відносно сестри, психологічного характеру, а саме ображав словесно, нецензурно висловлювався, погрожував фізичною розправою, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім цього, 07.08.2025 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_2 , за адресою - АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, відносно сестри, психологічного характеру, а саме висловлювався грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин та за наслідками оцінки ризиків в їх сукупності, суд вважає, що вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства носить тривалий та систематичний характер та в подальшому існує ризик можливого продовження таких дій ОСОБА_2 , а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а саме слід видати обмежувальний припис строком на шість місяців з метою захисту заявниці від домашнього насильства, і запобігання можливим повторним спробам вчинення такого з боку ОСОБА_2 ..

Також, суд зважає і на те, що вжиттям заходів, про які йшлося обмежуються права ОСОБА_2 , зокрема, право на користування житлом, майном (зокрема, залишеним у квартирі), тощо.

Однак, такі заходи, як вбачається із наведених вище норм закону та практики ЄСПЛ є виправданими, оскільки таких прав заінтересована особа не позбавляється, а такі лише законно тимчасово обмежуються з метою забезпечення реалізації та захисту прав постраждалих від домашнього насильства осіб, а саме прав на життя, здоров`я, безпеку, житло, свободу, тощо, що слід вважати мають у даному випадку пріоритет.

Такі заходи відповідно є законними, переслідують законну мету та слід вважати є пропорційними до мети, що переслідується (необхідними в демократичному суспільстві) та зважаючи на викладені вище обставини справи є виправданим у даному випадку та таким, що покликаний мінімізувати ризики негативної поведінки заінтересованої особи у майбутньому або і виправити таку його негативну поведінку.

Згідно правового висновку, зробленого Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 247, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, ст.ст.1, 18, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задоволити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким строком на 6 (шість) місяців заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Копії рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Дзеньдзюра С.М.