ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м.Суми

Справа №950/1310/24

Номер провадження 22-ц/816/840/25, 22-ц/816/841/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.

у присутності:

представника відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 адвоката Вічної Ірини Миколаївни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Вічною Іриною Миколаївною,

на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 04 жовтня 2024 року у складі судді Стеценка В.А., ухвалене в м. Лебедин Сумської області, повне судове рішення складено 14 жовтня 2024 року,

та на додаткове рішення Лебединського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2024 року у складі судді Стеценка В.А., ухвалене в м. Лебедин Сумської області,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення майнової, моральної шкоди та штрафних санкцій,

у с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом.

Свої вимоги мотивував тим, що 14 листопада 2022 року між ним та ФОП ОСОБА_1 укладений договір підряду № 03/11 на виконання робіт з виготовлення однієї модульної будови відповідно до параметрів, зазначених в договорі. Відповідно до умов договору ціна робіт складає 185 000 грн без ПДВ, строк виконання робіт складає 45-60 робочих днів та починає обраховуватись з дати перерахування авансового платежу. 22 листопада 2022 року позивач здійснив перерахування авансового платежу в сумі 129 500 грн, проте відповідач до виконання робіт так і не приступив. Будь-яких додаткових угод про продовження строку виконання робіт чи про зупинення дії відповідних положень договору вони не укладали. При цьому, відповідач до цього часу не повернув йому грошові кошти сплачені ним 22 листопада 2022 року як авансовий платіж у розмірі 129 500 грн, чим завдав йому майнової шкоди.

Недобросовісними та неправомірними діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він до цього часу перебуває у депресивному стані, постійній нервовій та психологічній напрузі. Витрачені кошти для нього є значними, а відповідач категорично відмовляється вирішувати спір в досудовому порядку, що призводить до постійних хвилювань, пригніченого стану та необхідності щоденного намагання відновити свої порушені права. У нього погіршився сон, він змушений звертатись до адвокатів та суду для відновлення його порушених прав, що змушує прикладати додаткових зусиль для організації свого життя. Завдану моральну шкоду оцінює в 25 000 грн.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв`язку із простроченням відповідачем виконання робіт підлягає стягненню з відповідача на його користь пеня у розмірі 2 031 300 грн.

Також вважає, що на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за прострочення виконання зобов`язання відповідач має сплатити за період з 15 лютого 2023 року по день подання позову інфляційні втрати в розмірі 7129,89 грн та 3% річних в сумі 4647,96 грн.

Таким чином, загальна сума матеріальної та моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на його користь разом зі штрафними санкціями складає 129 500 грн (майнова (матеріальна) шкода, +25 000 грн (моральна шкода) + 2 031 300 грн + 7129,89 грн (інфляційні втрати) +4647,96 грн (3% річних) = 2 197 577,85 грн.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдану майнову та моральну шкоду, а також штрафні санкції у розмірі 2 197 577,85 грн та судові витрати на правничу допомогу.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 04 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди і штрафних санкцій у розмірі 2 197 577,85 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 15 140, 20 грн.

Додатковим рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2024 року стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн 00 коп.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ФОП ОСОБА_1 через свого представника адвоката Вічну І.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення від 04 жовтня 2024 року та додаткове рішення від 29 жовтня 2024 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що попри відсутність у відзиві на позовну заяву заперечень щодо розміру шкоди, штрафних санкцій та судових витрат, наведених позивачем в позовній заяві, суд першої інстанції при ухваленні рішення зобов`язаний був належним чином дослідити наявні у справі докази, встановити фактичні обставини, характер правовідносин, визначитися з правовими нормами, які підлягали застосуванню.

Вказує на те, що, враховуючи наведені у договорі підряду характеристики щодо модульної будови, яка мала бути виготовлена відповідачем така будова підлягала монтажу (встановленню) силами та засобами відповідача у місці, визначеному позивачем. При цьому, без прив`язки до місця монтажу, зобов`язання відповідача не могли бути виконані. Тобто без передачі позивачем відповідачу місця виконання робіт для монтажу модульної будови, яке мало визначатися згідно з отриманими позивачем у встановленому законодавством порядку дозвільними документами на встановлення малої архітектурної форми або тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності. Отже відповідач об`єктивно був позбавлений можливості виконати умови договору підряду від 17 листопада 2022 року саме з вини позивача.

Перераховані позивачем відповідачу кошти в сумі 129 500 грн самі по собі не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, оскільки договір підряду № 03/11 від 17 листопада 2022 року продовжує діяти.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні жодні докази щодо заподіяння позивачу моральної шкоди.

Крім того, в судовому засіданні не було встановлено, що у відповідача існує невиконане (несвоєчасно виконане) грошове зобов`язання перед позивачем, відповідно відсутність факту існування грошового зобов`язання виключала і вірогідність його порушення і можливість застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин.

Стосовно стягнення пені, нарахованої відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначає, що суд, безпідставно не застосувавши до спірних правовідносин положення ч. 6 ст. 232, ч.ч. 1, 2 ст. 233 ГК України, не скористався своїм правом на зменшення штрафних санкцій з огляду на їх очевидну неспівмірність з тією сумою, на яку за висновками суду відповідач не виконав договірне зобов`язання, та не обмежив строк нарахування пені.

Позивач правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість судових рішень в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 17 листопада 2022 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 укладено договір підряду № 03/11, за умовами якого підрядник зобов`язався власними та (або) залученими силами та засобами у відповідності до умов цього договору, чинних будівельних норм і правил, в обумовлений договором строк виготовити одну модульну будову (надалі МАФ або модульна конструкція) з характеристиками, зазначеними в п. 1.1 договору (а.с. 10-17).

Відповідно до п. 1.2 договору замовник зобов`язується у відповідності до умов договору передати підряднику місце виконання робіт по акту, надати точки підключення до мереж водо- та електропостачання на об`єкті, прийняти належним чином виконані роботи, а також оплачувати роботи на умовах та в порядку, визначеному договором.

Підрядник зобов`язується виконати всі роботи, що передбачені договором, з належною якістю та в обумовлені терміни, керуючись вказівками замовника, які не суперечать умовам договору. Підписання цього договору підрядник засвідчує, що на момент його укладення замовник надав йому всю необхідну інформацію, достатню для визначення вартості, переліку та обсягу робіт, строків їх виконання (п. 1.3 договору).

Згідно з п. 3.1 договору договірна ціна робіт складає 185 000 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 4.1 договору строки виконання робіт 45-60 робочих днів, початок виконання робіт - з дати перерахування авансового платежу, відповідно до п. 6.1 договору.

У випадку виникнення будь-яких обставин, які перешкоджають виконанню робіт, підрядник повинен негайно повідомити замовника про їх існування. Підрядник зобов`язаний зробити все, що від нього залежить, для усунення перешкод, що зумовлюють затримку робіт, і якомога скоріше відновити виконання робіт, повідомивши про це замовника (п. 4.3 договору).

Підпунктами 5.2.1, 5.2.2, 5.2.3 договору передбачено, що підписанням даного договору підрядник підтверджує, що отримав всю необхідну документацію для виконання робіт по договору. Місце виконання робіт передається підряднику за актом прийому приймання-передачі місця виконання робіт. Підрядник самостійно організовує виконання робіт, поставку матеріалів необхідних для виконання робіт.

Відповідно до п. 6.1 договору після підписання договору замовник перераховує підряднику авансовий платіж у розмірі 129 500 грн 00 коп.

Підпунктами 7.1.1, 7.1.2, 7.1.3, 7.1.14 договору передбачено, що підрядник зобов`язаний забезпечити виконання робіт у відповідності до чинного законодавства, нормативно-правових актів з промислової, протипожежної безпеки, з охорони праці та техніки безпеки, з виробничої санітарії та охорони навколишнього середовища; забезпечити якісне та своєчасне виконання робіт у строки, визначені договором, інформувати в письмовій формі і завчасно замовника про можливість припинення або сповільнення виконання робіт з вини замовника чи власної вини, а також через незалежні від підрядника обставини; передавати замовнику виконані роботи у порядку та в строки згідно з умовами цього договору. Зробити все необхідне для усунення будь-яких обставин, що зумовлюють затримку або можливе зупинення робіт.

Відповідно до пунктів 10.1.1 10.1.4 договору у випадку порушення договору сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством України. Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. Сторона не несе відповідальності за порушення договору, якщо воно сталося не з її вини (умислу або необережності). Сторона вважається невинуватою і не несе відповідальності за порушення договору, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання цього договору. Сторона, що порушила цей договір, зобов`язана відшкодувати збитки, завдані таким порушенням, незалежно від вжиття іншою стороною будь-яких заходів щодо запобігання збиткам або зменшення збитків, окрім випадків, коли остання своїм винним (умисним або необережним) діянням (дією чи бездіяльністю) сприяла настанню або збільшенню збитків.

22 листопада 2022 року позивач сплатив на рахунок відповідача авансовий платіж в розмірі 129 500 грн (а.с. 18; 19).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що суду не було надано доказів того, що з вини позивача не було своєчасно передано відповідачу за актом прийому-передачі місце виконання робіт та що позивач був поставлений відповідачем до відома про те, що зазначена обставина порушує вимоги п.п. 1.2 та 5.2.2 договору від 17 листопада 2022 року, веде до розірвання договору, і що позивача було належним чином повідомлено про усунення обставин, що сповільнюють виконання робіт та про розірвання договору і використання авансового платежу на користь відповідача, тому вважав, що не була доведена правомірність дій відповідача в частині розірвання договору та використання отриманого авансового платежу на погашення своїх збитків, завданих розірванням цього договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором підряду, тому з нього підлягають стягненню кошти на відшкодування завданої позивачу майнової та моральної шкоди, штрафні санкції та судові витрати відповідно до розрахунку позивачу, викладеного в позовній заяві, розмір яких не був оспорений та спростований в судовому засіданні.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд, виходячи з того, що клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не надійшло, тому вважав за необхідне вирішити питання розподілу судових витрат на оплату послуг адвоката та стягнув з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду.

Правовідносини, які виникають з договору підряду, регулюються статтями 837-864 ЦК України, а з договору побутового підряду - статтями 864-874 ЦК України.

У частині першій, другій, четвертій статті 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів (частини перша, третя статті 865 ЦК України).

У частині першій статті 872 ЦК України передбачено, що якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків.

У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі (частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»).

У справі, що переглядається, при зверненні до суду позивач просив стягнути майнову шкоду в розмірі сплаченого ним авансового платежу 129 500 грн на виконання умов договору № 03/11 від 17 листопада 2022 року; моральну шкоду завдану умисним невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором в розмірі 25 000 грн; пеню відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 2 031 300 грн; інфляційні втрати в розмірі 7129,89 грн та 3% річних в розмірі 4647,96 грн.

Умови договору № 03/11 від 17 листопада 2022 року, яким, зокрема передбачено обов`язок підрядника власними та (або) залученими силами та засобами у відповідності до умов цього договору, чинних будівельних норм і правил, в обумовлений договором строк виготовити модульну будову (МАФ) не свідчать, що вказана робота, що має бути виконана підрядником, призначена для задоволення побутових чи інших особистих потреб позивача.

Фактичні обставини справи з урахуванням наведених правових норм, вказують на те, що між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 було укладено саме договір підряду, тобто, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 2 - 4 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно з ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 - 5 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Умовами договору № 03/11 від 17 листопада 2022 року (ст. 13) передбачено зміну умов та розірвання договору.

Згідно пунктів 13.1, 13.2 договір може бути розірваний за погодженням сторін, про що складається додатковий договір у простій письмовій формі. Сторона, яка вважає за потрібне змінити чи розірвати договір, надсилає пропозиції щодо цього другій стороні за договором. Сторона, що одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, має відповісти на неї не пізніше 10 календарних днів після одержання пропозиції.

Відповідно до п. 13.4 договору замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від виконання договору повністю або частково без будь-яких зобов`язань перед підрядником у випадку, якщо підрядник не може усунути будь-яке з перелічених у цьому пункті порушень протягом 10 календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення замовника за вказівкою про таке порушення: підрядник не може розпочати роботи у відповідності до умов договору; підрядник не може виконувати роботи таким чином, щоб завершити їх якісно та/або своєчасно та у відповідності до умов договору, та вимог будівельних норм і стандартів. Якщо замовник приймає рішення повністю відмовитися від виконання договору, договір буде вважатися розірваним з дати, що зазначена в повідомленні, направленому підряднику.

Пунктами 13.5-13.7 договору передбачено, що у разі дострокового розірвання даного договору замовник повинен виплатити підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувати йому збитки, завдані розірванням цього договору. Сумою відшкодування є авансовий платіж, зазначений у п. 6.1 цього договору. При достроковому розірванні договору підрядник передає, а замовник приймає місце виконання робіт по акту приймання-передачі зі всіма матеріальними цінностями, які придбані, виготовлені або набуті іншим чином за кошти замовника.

Відповідно до п. 14.2 договір є чинним з дати його належного підписання сторонами і до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Пред`являючи вимоги про відшкодування майнової шкоди, позивач зазначає, що відповідач до виконання передбачених договором № 03/11 від 17 листопада 2022 року робіт не приступив, грошові кошти сплачені ним 22 листопада 2022 року як авансовий платіж у розмірі 129 500 грн не повернув.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що позивач до відповідача з вимогою про розірвання договору № 03/11 від 17 листопада 2022 року у порядку, передбаченому ст. 13 договору, не звертався. Матеріали справи таких доказів не містять. Отже, відповідно до п. 14.2 договору вказаний договір є чинним.

В цій справі, рішення в якій переглядається, ОСОБА_2 позовну вимогу про розірвання договору не заявляє. З огляду на зазначене без вирішення питання про наявність підстав для розірвання договору від 17 листопада 2022 року, вимоги про відшкодування майнової шкоди, а фактично про повернення авансового платежу, інфляційних втрат та 3% річних є передчасними.

Вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди позивач обґрунтовує недобросовісними та неправомірними діями відповідача, що полягають у невиконанні останнім своїх обов`язків за договором. Водночас матеріали справи не містять доказів вини відповідача у невиконанні робіт, передбачених договором від 17 листопада 2022 року, а саме, що позивач передав підряднику місце виконання робіт по акту, а підрядник відмовився виконувати роботи, передбачені договором.

Стосовно вимоги позивача про стягнення пені на підставі ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», як вже зазначалося вище, оскільки між сторонами укладено саме договір підряду, а не побутового підряду, то спірні правовідносини, які виникли між сторонами, не врегульовані Законом України «Про захист прав споживачів».

За встановлених обставин справи та з врахуванням наведених норм права, рішення суду на підставі пунктів 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку зі скасуванням рішення суду від 04 жовтня 2024 року підлягає скасуванню і додаткове рішення суду від 29 жовтня 2024 року.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, слід компенсувати відповідачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 18 168 грн.

Керуючись ст. ст. 367; 374; 376, 381-382 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Вічною Іриною Миколаївною, задовольнити.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 04 жовтня 2024 рокута додаткове рішення Лебединського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення майнової, моральної шкоди та штрафних санкцій.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 18 168 гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 4 грудня 2025 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов