Ухвала

Іменем України

12 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 199/8941/22

провадження № 61-15390ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року у складі колегії суддів: Агєєва О. В., Космачевської Т. В., Халаджи О. В., в частині зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє як законний представник від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Максим Олексійович, орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації та припинення права власності,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , звернулася з позовом до ОСОБА_3 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М. О., орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації та припинення права власності.

Рішенням Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська від 28 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2025 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням суду адвокат Алексєєв О. Є., який діє в інтересах ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2025 року та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2025 року та призначено справу до розгляду.

Оскарженою ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2025 року про виправлення описки;

клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Алексєєва О. Є. про призначення повторної комісійної судової почеркознавчої експертизи задоволено частково;

призначено у справі повторну комісійну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України;

вказано, що на час проведення експертизи надати експертам матеріали цивільної справи № 199/8941/22.

провадження у справі зупинено на час проведення експертизи;

в іншій частині клопотання відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що:

ОСОБА_3 через свого представника - адвоката Алексєєва О. Є. подала апеляційну скаргу, та просила призначити по справі повторну комісійну судову почеркознавчу експертизу;

висновки експертиз, які містяться в матеріалах справи містять розбіжності в наданні характеристики зразків підпису та почерку ОСОБА_4 , а тому доцільність призначення експертизи у цій справі, як спосіб здобуття доказів, кореспондується з предметом заявлених вимог - визнання недійсним договору дарування внаслідок не підписання його саме дарувальником, що категорично заперечує відповідач. Саме на ці аргументи відповідач посилався як на підставу для відмови у задоволенні позову. Тому, колегія суддів вважала, що наявність у справі трьох попередніх судових експертиз, а також протилежного, більш детального висновку експерта, проведеного на замовлення відповідача і відхиленого для долучення судом першої інстанції, з урахуванням обставин: віку дарувальника, його хвороби на час укладення спірного договору, свідчить про необхідність встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення спору;

апеляційний суд, ураховуючи, що для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, то на час проведення експертизи провадження у справі зупинив на підставі пункту 5 частини першої статті 252 ЦПК України.

04 грудня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

ухвала апеляційного суду рішення суду щодо зупинення провадження по справі є незаконною та такою, що прийнята з порушення норм процесуального права. Зупинення провадження у справі є винятковим заходом, що вимагає обґрунтування його доцільності, має бути мотивованим та не призводити до безпідставного затягування процесу;

в порушення статті 2 ЦПК України приймаючи ухвалу від 06 листопада 2025 року Дніпровський апеляційний суд повністю знехтував основним завдання цивільного судочинства щодо справедливого та неупередженого вирішення цивільної справи з метою ефективного захисту порушеного права. Зупиняючи справу та призначаючи четверту по справі експертизу апеляційний суд фактично став на бік відповідача, проявивши упередженість, штучно обґрунтувавши необхідність проведення в апеляційній інстанції комісійної почеркознавчої експертизи;

апеляційний суд, прикриваючись загальним фразами щодо дотримання принципу змагальності сторін, в порушення вимог статей 103, 110, 111, 113, 252, 260, 367 ЦПК України призначив без достатніх підстав та без наявних достатніх матеріалів (об`єктів дослідження для експертизи) та допустимих об`єктів дослідження, комісійну почеркознавчу експертизу, призначення якої використовується для зупинення провадження по справі № 199/8941/22 на значний строк, тим самим порушує право на спадщину;

в порушення вимог статті 110 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд призначаючи у справі в апеляційній інстанції фактично повторну судову комісійну почеркознавчу експертизу оцінив (поставив під сумнів) наявні три почеркознавчі експертизи в справі;

в порушення вимог статті 113 ЦПК України апеляційний суд не обґрунтував в чому саме попередні висновки експертів є необґрунтованими, яким саме матеріалам справи № 199/8941/22 вони суперечать та що саме викликає сумнів вищевказаних висновках. Штучне посилання на нібито розбіжності в вищевказаних мотивувальних частинах висновків експертів щодо характеристик властивостей досліджуваного почерку не є доказом (обгрунтуванням) саме суперечливості, необґрунтованості та невідповідності судових висновків, які намагається нібито усунути суд апеляційної інстанції, призначаючи повторну комісійну почеркознавчу експертизу та зупиняючи для цього провадження по справі, так як мотивувальна частина висновку експерта не є самим висновком експерта;

апеляційний суд прийняв до матеріалів справи від відповідача недопустимі докази - об`єкти для дослідження, джерело походження яких є протиправним, приймаючи до уваги лист Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 25 січня 2018 року №2/9-К306655.17/26-131, який аналізує положення діючого законодавства з питання можливості отримання конфіденційної інформації (чутливих даних, ОСОБА_4 була онкохвора) та медичних документів про померлу особу;

апеляційний суд поставив на вирішення експертам питання, які не були досліджені всіма іншими експертами по даній справі, упереджено поставившись щодо висновків трьох почеркознавчих експертиз, висновки яких покладені в основу судового рішення першої інстанції. Апеляційний суд відхилив клопотання позивача ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження та клопотання про виклик експертів до апеляційного суду, висновки яких покладено в рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2025 року. Суд не повинен був зупиняти провадження, а повинен був продовжувати слухати справу.

Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року в частині призначення експертизиповернуто.

У відкритті касаційного провадження на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року в частині зупинення провадження у справі на час проведення експертизи слід відмовити з таких мотивів.

Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи (пункт 5 частини першої статті 252 ЦПК України).

Провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи (пункт 9 частини першої статті 253 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Касаційний суд вже вказував, що зупинення провадження - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунуто. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року в справі № 756/10887/15-ц (провадження № 61-13586св19), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 693/602/17 (провадження № 61-18561св19), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 серпня 2023 року в справі № 644/426/17 (провадження № 61-14077св19)).

Оскільки оскарженою ухвалою суду апеляційної інстанції призначено повторну комісійну судову почеркознавчу експертизу, апеляційний суд реалізував право, передбачене пунктом 5 частини першої статті 252 ЦПК України, зупинити провадження у справі, що не може вважатися порушенням норм процесуального права. Таким чином, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зупинив провадження у справі на час проведення експертизи.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду в частині зупинення провадження у справі на час проведення експертизи свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року в частині зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє як законний представник від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Максим Олексійович, орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації та припинення права власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков