н/п 2/490/5300/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

04.12.2025 року до Центрального районного суду м.Миколаєва, через підсистему «Електронний суд», надійшла заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя не відповідає вимогам, які ставляться до заяви, яка подається в порядку окремого провадження, у зв`язку з таким.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Слід звернути увагу на те, що на відміну від позову про розірвання шлюбу, який може бути пред`явленим одним із подружжя, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу подається до суду за підписами сторін (подружжя), а не одним з подружжя.

Заява ОСОБА_1 , що надійшла до суду, подана та підписана лише одним із подружжя, що не може вважатись спільною заявою подружжя на розірвання шлюбу.

Відомостей про те, що чоловік заявниці засуджений до позбавлення волі, щоб давало їй право на звернення до суду із особистою заявою, передбачене ч. 3ст. 293 ЦПК України, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором проте, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх нього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Тобто, зі змісту вищевказаних норм встановлено, що в порядку окремого провадження подружжя яке має дітей, має право звернутися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу та надати суду письмовий договір про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Вказаний договір до заяви ОСОБА_1 не додано.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, зокрема, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки заяву про розірвання шлюбу за заявою подружжя не підписано другим з подружжя, така заява підлягає поверненню заявнику без прийняття до провадження.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» закріплюється виключний перелік підстав для повернення судового збору, а саме, сплачена сума судового збору повертається в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі.

При зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн.

За такого, дана заява та сплачений судовий збір підлягають поверненню.

Керуючись ст. 185, 258, 260, 293, 294 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя повернути заявниці.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , сплачений судовий збір у сумі 605,60 грн, згідно квитанції №4612-9540-1809-8731 від 04.12.2025 року.

Роз`яснити заявниці, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, у разі припинення існування обставин, які стали причиною її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова