Справа № 496/1500/25
Провадження № 2/496/1881/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді Шаньшиної М.В.

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, заподіяною смертю потерпілого,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" на користь позивача, який діє в інтересах неповнолітнього сина: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20 100,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок смерті матері; 80'400,00 грн. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника в особі матері; стягнути з ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" позивача, який діє в інтересах, який діє в інтересах малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : 20 100,00 грн., страхового відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок смерті матері; 80'400,00 грн. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника в особі матері; стягнути з ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" на користь позивача, який діє в інтересах малолітньої дочки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : 20'100,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок смерті матері; 80'400,00 грн. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника в особі матері.

Свій позов позивач мотивував тим, що 24.05.2023 року о 06:40 годині ОСОБА_1 , керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «TOYOTA-CARINA Е», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю проїзної частини автодороги «Одеса - Рені», зі сторони села Маяки у напрямку міста Одеса. Під час руху у вказаному напрямку, на 30 км + 950 м автодороги «Одеса Рені» (в межах Одеського району Одеської області), проїзна частина якої передбачала двосторонній рух з однією смугою для руху до міста Одеса та двома смугами для руху в зустрічному напрямку, водій ОСОБА_1 , рухаючись зі швидкістю 90-95 км/год, маючи реальну можливість обрати безпечну дистанцію до попутного транспортного засобу, що рухався попереду, такої не обрав, тим самим поставив себе в умови недостатньої видимості, при якій позбавив себе змоги слідкувати за дорожньою обстановкою, щоб мати можливість зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. Таким чином, при наближенні до перешкоди у вигляді нерухомого транспортного засобу - автопоїзда у складі сідлового тягача марки «MERCEDESBENZ ACTROS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «BODEX», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який стояв у попутному напрямку в смузі руху до міста Одеса, на межі з правим узбіччям, водій ОСОБА_1 не відреагував на зміну дорожньої обстановки, а саме маневр об`їзду вказаної перешкоди транспортним засобом, що рухався попереду, в результаті чого маючи реальну можливість об`єктивно виявити дану перешкоду для свого руху, не обрав безпечного бокового інтервалу та не вжив заходів для безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля із задньою лівою частиною напівпричепа марки «BODEX», реєстраційний номер НОМЕР_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «TOYOTA-CARINA Е», р/н НОМЕР_1 , - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди, а пасажир автомобіля марки «TOYOTA-CARINA Е», р/н НОМЕР_1 , - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. За фактом ДТП Головним управління Національної поліції в Одеській області внесено матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831. Згідно з висновком експерта №277-144/2023, проведеного в рамках кримінального провадження №0000831: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала наступні тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди: а) відкрита черепно-мозкова травма: забита скальпована рана лобової ділянки голови, забита рана лобової ділянки голови, забита рана ділянки середньої третини правої брови, забита рана ділянки зовнішнього краю верхнього повіка правого ока, крововилив під тверду мозкову оболонку правої півкулі головного мозку, крововилив під м`які мозкові оболонки правої півкулі головного мозку, мозочку, розрив правої ніжки та моста ствола головного мозку; б) закрита травма грудей живота: садно ділянки правого надпліччя, розриви діафрагми, крововиливи в черевну та плевральні порожнини (близько 200 мл в черевній та по 800 мл в плевральних порожнинах), розрив тканин заднього середостіння, крововилив навколо аортальної клітковини, повні поперечні розриви аорти, забій та множинні розриви легень, розриви печінки, розрив міжхребцевого диску поміж сьомим шийним та першим грудним хребцями, багатоуламковий перелом тіла першого грудного хребця, крововилив під м`які оболонки спинного мозку, переломи правих 1-7-го ребер, розриви 5,6,7-го міжреберних проміжків зліва, переломи лівих 1,2-го, 6-9-го ребер, перелом верхньої гілки правої лобкової кістки, перелом верхнього крила клубової кістки зліва; в) травма кінцівок: синець нижньої третини правого передпліччя, багатоуламковий перелом кісток правого передпліччя, забита рана передньої поверхні ділянки правого колінного суглобу, багатоуламковий перелом наколінника, багатоуламкові внутрішньосуглобові переломи стегнової та великогомілкової кісток, забита рана передньої поверхні правої гомілки, множинні садна тильної поверхні правої кисті, синець передньої поверхні лівої гомілки. Вище зазначені ушкодження складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс поєднаної травми голови, тулубу та кінцівок, оцінюються комплексом, були небезпечними для життя і за цим критерієм згідно з п. 2.1.1 (а) і 2.1.3 (в, г, л, н, о) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Характер, локалізація, морфологічні особливості вище зазначених ушкоджень вказують на те, що вони заподіяні діями тупих твердих предметів. Масивність, множинність, поєднаність, локалізація та механізм утворення ушкоджень (ударна та ударно - здавлююча дія) свідчать про те, що вони могли утворитися в умовах автомобільної травми, зокрема від дії деталей і поверхонь салону автомобіля. Смерть ОСОБА_5 перебуває у причинному зв`язку з виявленою у неї поєднаною травмою голови, тулубу та кінцівок у вигляді: крововилив під тверду мозкову оболонку правої півкулі головного мозку, крововилив під м`які мозкові оболонки правої півкулі головного мозку, мозочку, розрив правої ніжки та моста ствола головного мозку, розривів діафрагми, крововиливів в черевну та плевральні порожнини, розривів аорти, забої та розривів легень, розривів печінки, розриву міжхребцевого диску, багато уламкового перелому тіла першого грудного хребця, множинних переломів правих та лівих ребер, розривів 5,6,7-го міжреберних проміжків зліва, перелому лобкової та клубової кісток, багато уламкового перелому кісток правого передпліччя, багато уламкового перелому наколінника, багато уламкових переломів стегнової та великогомілкової кісток. Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідно до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням на 2 (два) роки. Вказаним вироком встановлено, що допущені водієм ОСОБА_1 порушення вимог пп. 1.3; 1.5; 2.3 «б», «д»; 12.1; 12.2; 13.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо - транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_5 та спричиненні потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Посилаючись на викладене, просять стягнути з відповідача страхове відшкодування шкоди.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність його та у відсутність позивача.

Від сторони відповідача надійшов відзив, відповідно до якого, представник відповідача заперечував в задоволенні позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) ним особам, стосовно одного померлого становить - 12 мінімальних заробітних плату місячному розмірі, встановлених законодавством, на день настання страхового випадку, і виплачується - рівними частинами.

Враховуючи той факт, що ДТП, внаслідок якої загинула ОСОБА_5 , мала місце - 24.05.2023 року, Законом України «Про Державний бюджет України па 2023 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати, з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року, у місячному розмірі -6 700 (шість тисяч сімсот) гривень 00 копійок, а отже, загальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із смертю потерпілого, становить: 6700 х 12 = 80 400 (вісімдесят тисяч чотириста) гривень 00 копійок. Також, відповідно до п. 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами.

Відповідності до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, мають право дружина/чоловік, батьки та діти, Відповідачу, для розрахунку розміру відповідного страхового відшкодування, необхідно надати документи, що містять вичерпну інформацію про коло осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування для вирахування частки страхового відшкодування, яке необхідно виплатити, зокрема, на користь Позивача.

Розмір страхового від шкодування моральної шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, залежить від кількості осіб, які у відповідності до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мають право на отримання такого відшкодування.

ТДВ СК «Альфа-Гарант» листом від 27.07.2023 року та листом від 17.01.2024 року зверталось до Представника Позивача з проханням надати Витяг з Державною реєстру актів цивільного стану, пояснюючи, що такий документ необхідний для визначення кола осіб, передбачених ст. 27 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та вирахування частки страхового відшкодування, яке належить до виплати.

Однак Позивач долучив запрошуваний документ лише до матеріалів цивільного позову - інформацію про коло осіб першого ступеня споріднення по відношенню до загиблої, серед яких крім трьох дітей зазначено ще - батька та чоловіка загиблої, проте жодних заяв від батька та чоловіка загиблої не долучено до матеріалів справи про те, що вони відмовляються від отримання належної їм частки страхового відшкодування моральної шкоди.

Якщо судом буде встановлено, що батько та чоловік загиблої відмовляються від отримання страхового відшкодування моральної шкоди на користь трьох дітей, які належать до складу сім`ї померлої, то розрахунок страхового відшкодування, за моральну шкоду, буде визначено шляхом поділу загальної суми - 80 400,00 гри, між цими особами у рівних частинах, а саме: 80400 / 3= 26080,00 гри, тобто по 26080,00 гри кожній дитині: ОСОБА_7 , Белецького LA. та ОСОБА_4 .

Крім того, ч. 1 ст. 1202 ЦК України встановлено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Позивачем не було надано доказів та не наведено жодних аргументів, з приводу того сплати шкоди одним платижем.

Крім того, як норми спеціального закону так і норми Цивільного кодексу, зокрема ст. 1200 покликані захистити інтереси утриманців, які мали право отримувати від загиблого утримання, щомісяця, виходячи з розміру середньомісячного заробітку померлого за відрахуванням частки, що припадала па самого померлого і працездатних осіб, які знаходились на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди.

Тобто, для визначення суми відшкодування, яку мають право вимагати кожна із непрацездатних осіб, треба визначити середньомісячний дохід померлого. Середньомісячний дохід визначається за правилами ст. 1197 ЦК.

Враховуючи відсутність будь-яких документів, щодо заробітку, доходів загиблого, інформації про набуття ним статусу - безробітного до ДТП, що сталася, щомісячний розмір суми страхового відшкодування, може виходити з наступного та становити мінімальну заробітну плату, станом на дату ДТП - 6700,00 грн. Тому, враховуючи вищевикладене, розрахунок виплати страхового відшкодування на утримання дітей загиблої, матиме наступний вигляд: 6700,00 грн. / 4 (частка 3-х дітей плюс 1 частка, яка припадала на самого померлого, відповідно до п.2, ст. 1200 ЦК України) = 1675 грн, - щомісячний платіж па кожну дитину. Отже, діти загиблої мають право на отримання страхового відшкодування за шкоду, заподіяну смертю потерпілої, за всі місяці, починаючи - з місяця, наступного за тим, у якому трапилася ДТП, у розмірі - по 1675 грн, щомісяця, до настання 18- річного віку (п.1 ч.1 ст. 1200 ЦК України), в межах страхової суми (241 200 грн.).

Що стосується стягнення понесених витрат позивача на правову допомогу, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правничої правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Тобто Позивачу, який намагається стягнути витрати на професійну правничу допомогу, недостатньо надати лише договір про надання (правничої) допомоги, додаткову угоду до договору, розрахунок фактично понесених витрат та акт приймання-передачі наданих послуг, натомість потрібно - надати докази, що реально підтверджують заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу, а саме - платіжне доручення про перерахування на рахунок адвоката саме тієї суми, яку заявляє Позивач.

Оскільки, Позивачем не надано жодного платіжного документу, що підтверджує оплату таких послуг, відповідно саме у зв`язку з цим - є підстави для відмови у стягненні цих витрат.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.05.2023 року о 06:40 годині ОСОБА_1 , керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «TOYOTA-CARINA Е», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю проїзної частини автодороги «Одеса - Рені», зі сторони села Маяки у напрямку міста Одеса. Під час руху у вказаному напрямку, на 30 км + 950 м автодороги «Одеса Рені» (в межах Одеського району Одеської області), проїзна частина якої передбачала двосторонній рух з однією смугою для руху до міста Одеса та двома смугами для руху в зустрічному напрямку, водій ОСОБА_1 , рухаючись зі швидкістю 90-95 км/год, маючи реальну можливість обрати безпечну дистанцію до попутного транспортного засобу, що рухався попереду, такої не обрав, тим самим поставив себе в умови недостатньої видимості, при якій позбавив себе змоги слідкувати за дорожньою обстановкою, щоб мати можливість зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. Таким чином, при наближенні до перешкоди у вигляді нерухомого транспортного засобу - автопоїзда у складі сідлового тягача марки «MERCEDESBENZ ACTROS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «BODEX», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який стояв у попутному напрямку в смузі руху до міста Одеса, на межі з правим узбіччям, водій ОСОБА_1 не відреагував на зміну дорожньої обстановки, а саме маневр об`їзду вказаної перешкоди транспортним засобом, що рухався попереду, в результаті чого маючи реальну можливість об`єктивно виявити дану перешкоду для свого руху, не обрав безпечного бокового інтервалу та не вжив заходів для безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля із задньою лівою частиною напівпричепа марки «BODEX», реєстраційний номер НОМЕР_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «TOYOTA-CARINA Е», р/н НОМЕР_1 , - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди, а пасажир автомобіля марки «TOYOTA-CARINA Е», р/н НОМЕР_1 , - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. За фактом ДТП Головним управління Національної поліції в Одеській області внесено матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831.

Вказаний факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 також підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 зареєстрованого 25.05.2023 року Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №389.

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідно до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

Згідно з витягом перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, станом на дату ДТП (24.05.2023), цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «TOYOTA-CARINA Е», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ СК «Альфа Гарант», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №211230402.

Листом ТДВ «СК «Альфа-Гарант» від 27.07.2023 року за вих. № 12/3362 позивачу було повідомлено перелік документів, які необхідно надати страховику, для отримання відшкодування моральної шкоди та шкоди, пов`язаної з втратою годувальника, у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 та детальні роз`яснення щодо кожного з запитуваних документів, а саме документи для визначення всіх осіб, яким може належати страхове відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю, та для вирішення питання про розмір та кратність поділу між родичами загальної суми моральної шкоди, надати належним чином завірені документи на підтвердження родинних зв`язків.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії завдавача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Положення статті 1187 ЦК України є спеціальними відносно статті 1166 ЦК України, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1 ст. 1187 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Статтею 999 ЦК України передбачено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні або іншій особі визначену у договорі грошову суму, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинної на момент звернення).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

У ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як слідує з правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Таким чином, за змістом статті 9, 22- 31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Той факт, що внаслідок ДТП, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_6 , на місці пригоди настала смерть ОСОБА_5 , підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, отже, дана дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком.

Статтею 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати (п. 27.5 ст. 27 вказаного Закону).

У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік" розмір мінімальної заробітної плати на момент настання ДТП становив 6700 грн..

Відповідно, мінімально гарантований загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди становить 80400 грн. (6700 грн х 12).

Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП, 24.05.2023 року, право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілої, мали в рівних частинах мати померлої ОСОБА_8 , батько померлої ОСОБА_9 , та діти померлої ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_4 ..

Вказаний факт підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_5 виданого Біляївським РАГС Одеської області, актовий запис №67 від 06.04.1989 року.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 27.10.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №139. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_11 ».

У вказаному шлюбі народилось троє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області 29.07.2009 року, актовий запис №156; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, 07.08.2012 року, актовий запис №170; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 зареєстрованого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 26.12.2018 року, актовий запис №827.

Щодо вимоги позивача про відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Пунктом 27.2. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Таким чином сума страхового відшкодування у зв`язку із втратою годувальника утриманцям одного померлого не може бути меншою ніж 241200 грн. = (6700 грн х 36).

Отже, частка, яка припадає на кожну особу, що має право на отримання страхового відшкодування, в порядку пункту 27.3. Закону, за шкоду заподіяну смертю Потерпілого дорівнює по 20 100,00 грн. для кожного (80400,00 грн. / 4 осіб = 20100,00 грн.).

Оскільки, утриманцям померлого відшкодовується шкода в розмірі не менше 36 мінімальних заробітних плат, то таке відшкодування здійснюється першочергово в повному обсязі.

Решта розподіляється як відшкодування моральної шкоди між іншими членами сім`ї померлого.

Відтак, діти загиблої мають право на отримання 100500 грн. (80400 грн + 20100 моральна шкода).

Суд враховує, що відповідно до правового висновку, що містить постанові Великої Палати Верховного суду від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15, попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Тому, зважаючи на наявність страхового випадку та підстав для проведення страхових виплат, передбачених пунктами 27.2 та 27.3 статті 27 статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, стягнути із відповідача страхове відшкодування на користь ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_4 80400 грн страхового відшкодування пов`язаної з втратою годувальника та 20100 грн відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із такого.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування шкоди заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 3015 гривень (1% від суми позову 301500 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11-13, 76-81, 82, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, заподіяною смертю потерпілого - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки,26, ) на користь на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), який діє в інтересах неповнолітнього сина: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : 20 100,00 грн. (двадцять тисяч сто гривень нуль копійок) страхового відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок смерті матері; 80 400,00 грн. (вісімдесят тисяч чотириста гривень нуль копійок) страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника в особі матері.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки,26, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), який діє в інтересах малолітнього сина: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : 20 100,00 грн. (двадцять тисяч сто гривень нуль копійок) страхового відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок смерті матері; 80 400,00 грн. (вісімдесят тисяч чотириста гривень нуль копійок) страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника в особі матері.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки,26, ) на користь на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), який діє в інтересах неповнолітнього який діє в інтересах малолітньої дочки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : 20 100,00 грн. (двадцять тисяч сто гривень нуль копійок) страхового відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок смерті матері; 80 400,00 грн. (вісімдесят тисяч чотириста гривень нуль копійок) страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника в особі матері.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ) на користь держави судовий збір у розмірі 3015 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.В. Шаньшина