Справа №: 630/1307/25 Провадження № 2/630/553/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сухорукова І.М.,

за участю секретаря Дубрової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому вказала, що у неї з ОСОБА_2 є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 28.12.2017 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дитини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно починаючи з 15.11.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів у вказаній вище сумі є об`єктивно недостатнім для забезпечення повноцінного розвитку дитини, з урахуванням постійного зростання цін на товари та послуги.

Позивачка просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі.

Відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі на час проходження ним військової служби, посилаючись на те, що він з 06.03.2022 виконує свій обов`язок із захисту України і зараз несе службу у військовій частині НОМЕР_1 . Вважав, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до його звільнення з військової служби. Вважав, що зупинення провадження на цих підставах є обов`язковим і про це є правовий висновок Верховного Суду у справі №754/947/22 у рішенні від 12.11.2025.

Представник позивачки адвокат Дем`яненко О.О. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, де вказала, що заперечує проти зупинення провадження у справі, оскільки наявний конфлікт між інтересами дитини та процесуальними правами відповідача, і відповідач навмисно затягує розгляд справи.

Розглянувши клопотання відповідача, суд приходить до наступних висновків.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Пунктом 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Велика Палата Верховного суду 12.11.2025 ухвалила правовий висновок під час розгляду справи №754/947/22 про те, що під час дії воєнного стану суди мають виходити з того, що Збройні Сили України та інші військові формування автоматично вважаються переведеними на воєнний стан. Тому для застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України (а також аналогічних норм ГПК і КАС) не потрібно додаткових підтверджень цього факту. Належним доказом для зупинення провадження є документи, що підтверджують перебування особи на військовій службі військовий квиток, наказ командира тощо. Проте, якщо військовослужбовець не бажає, щоб провадження у його справі зупиняли, і наполягає на її розгляді (особисто чи через представника), суд повинен врахувати його волю та продовжити розгляд.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду копію свого військового квитка та довідку ВЧ НОМЕР_1 , з яких вбачається, що він перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у ВЧ НОМЕР_1 з 28.02.2025 у військовому званні старший солдат.

Суд зауважує, що у даній справі предметом спору є матеріальне забезпечення дитини і спір стосується не тільки прав і обов`язків позивачки та відповідача, а ще й напряму стосується прав їх малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Тому, до даних правовідносин в цьому випадку неможливо застосувати правовий висновок Верховного Суду у справі №754/947/22, яка стосувалася житлових правовідносин лише між позивачем та відповідачем і не впливала на права та інтереси дітей.

Суд вважає, що передбачений у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі, яка стосується стягнення аліментів на утримання дитини, повинен корелювати із якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

Буквальне тлумачення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України може не відповідати якнайкращим інтересам дитини на гідне утримання, зокрема й тоді, коли позивач ставить питання не про стягнення аліментів, а про зміну їхнього розміру та способу стягнення у зв`язку з покращенням майнового стану відповідача.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (пункт 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини).

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору (частина друга статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»).

Суд враховує, що відповідач своєчасно отримав копію позову з додатками та ухвалу про відкриття провадження по справі (в якій було зазначено спосіб та строки подання відзиву на позов), за цей час не скористався правом на подання відзиву на позов, не подав жодних заперечень та не пояснив, чому він не має можливості висловити свою думку з приводу позову. Також, відповідач не зазначив підстав, з яких він не може скористатися правовою допомогою, у разі неможливості самостійно захищати свої права.

Тому, хоча відповідач і перебуває у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, суд не може відхилити доводи представника позивача, що клопотання відповідача спрямоване на необгрунтоване реальною необхідністю затягування процесу.

Окрім того, суд бере до уваги, що предметом позову є зміна розміру аліментів до встановленого законом мінімуму на одну дитину, а відповідач не послався на жодну з підстав, яка б потребувала окремій перевірці у суді за його обов`язковою участю.

Тому, у даному випадку, суд вважає, що зупинення провадження у справі призведе до грубого та істотного порушення прав дитини, які у даному випадку мають перевагу над процесуальними правами батьків дитини.

У зв`язку із викладеним, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Суд вказує, що аналогічне питання щодо необхідності зупинення провадження на час перебування відповідача у ЗСУ у справі про зміну розміру аліментів, що стягуються на неповнолітню дитину, вирішував Верховний Суд у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 557/1226/23 (провадження № 61-2354св24), та дійшов до висновків, що зупинення провадження не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, і провадження у справі зупиненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 251, ст. 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі до припинення перебування ним у складі ЗСУ відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.М. Сухоруков