Провадження № 2/756/1159/25
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
при секретарі - Омельчук О.М.,
за участю представника позивача - Остащенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ГЕФЕСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Відповідно до п.1.5. Кредитного договору, кредит надається шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 для подальшого використання за цільовим призначенням.
Відповідно до п.1.4. кредитного договору, кредит надається на придбання квартири АДРЕСА_1 .
Представник позивача зазначає, що за період користування кредитом, відповідач двічі звертався до банку із заявами від 22.12.2008 року та 12.01.2009 року про зміну дати погашення платежів та наданні відстрочення по сплаті кредиту.
08.12.2011року ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відступив ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до відповідача за кредитним договором, що підтверджується нотаріально засвідченою копією виписки з вищевказаного договору. Згідно виписки передано право вимоги за кредитним договором, заборгованість за яким склала 95 643,53 доларів США: за тілом - 71 135,56 доларів США (68 104,52 (строкова) +3 031,04 (прострочена)); за процентами -24 507,97 доларів США (127,69 (строкові)+ 906,47 (прострочені понад 31 день) +23 473,81 (прострочені до 31 дня).
За період видачі кредиту (14.12.2007р.) до моменту його відступлення ПАТ «Дельта Банк», відповідач погасив кредит (тіло) в сумі 864,44 доларів США, залишок заборгованість по кредиту (тіло) 71 135,56 дол. США.
Щодо погашення заборгованості відповідачем перед ПАТ «Дельта Банк» за період перебування у власності ПАТ «Дельта Банк» права вимоги до відповідача (з 08.12.2011р. (дата набуття права вимоги) - 14.06.2019 року (дата відступлення права вимоги), то ПАТ «Дельта Банк» надано виписки по рахункам відкритим для обліку заборгованості відповідача, згідно яких погашення по кредиту (тіло) за кредитним договором, не здійснювалось.
Представник позивача зазначає, що у зв`язку з порушення відповідачем термінів повернення кредиту, позивач направив на адресу відповідача, вимогу про дострокове погашення заборгованості вих. №1264 від 26.12.2023р., цінним листом з описом та повідомленням про вручення. Через неотримання Відповідачем вимоги про дострокове погашення заборгованості, яка повернулась позивачеві, 11.01.2024р. та вручена позивачеві 17.01.2024р. (докази додаються), на 41 день з моменту відправлення вимоги - 21.02.2024р. термін повернення кредиту настав.
Таким чином, представник позивача зазначає, що загальна сума заборгованості відповідача за кредитом (тіло), що розрахована виходячи з щомісячних платежів, що зобов`язаний сплачувати відповідач з урахуванням строку позовної давності, а саме за період з 04.2017 року по 11.2024 року, складає 59 564,02 долари США.
При цьому, позивач заявляє до стягнення тільки частину заборгованості відповідача за кредитом (тіло) в розмірі 24 808,51 доларів США, що нарахована за період 04.2017 ркоу по 02.2024 року.
Представник позивача в судовому засіданні підтримувала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки в судове засідання суду не повідомив.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Відповідно до п.1.5. Кредитного договору, кредит надається шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 для подальшого використання за цільовим призначенням.
Відповідно до п.1.4. кредитного договору, кредит надається на придбання квартири АДРЕСА_1 .
Представник позивача зазначає, що за період користування кредитом, відповідач двічі звертався до банку із заявами від 22.12.2008 року та 12.01.2009 року про зміну дати погашення платежів та наданні відстрочення по сплаті кредиту.
08.12.2011року ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відступив ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до відповідача за кредитним договором, що підтверджується нотаріально засвідченою копією виписки з вищевказаного договору. Згідно виписки передано право вимоги за кредитним договором, заборгованість за яким склала 95 643,53 доларів США: за тілом - 71 135,56 доларів США (68 104,52 (строкова) +3 031,04 (прострочена)); за процентами -24 507,97 доларів США (127,69 (строкові)+ 906,47 (прострочені понад 31 день) +23 473,81 (прострочені до 31 дня).
За період видачі кредиту (14.12.2007р.) до моменту його відступлення ПАТ «Дельта Банк», відповідач погасив кредит (тіло) в сумі 864,44 доларів США, залишок заборгованість по кредиту (тіло) 71 135,56 дол. США.
Щодо погашення заборгованості відповідачем перед ПАТ «Дельта Банк» за період перебування у власності ПАТ «Дельта Банк» права вимоги до відповідача (з 08.12.2011р. (дата набуття права вимоги) - 14.06.2019 року (дата відступлення права вимоги), то ПАТ «Дельта Банк» надано виписки по рахункам відкритим для обліку заборгованості відповідача, згідно яких погашення по кредиту (тіло) за кредитним договором, не здійснювалось.
У зв`язку з порушення відповідачем термінів повернення кредиту, позивач направив на адресу відповідача, вимогу про дострокове погашення заборгованості вих. №1264 від 26.12.2023р., цінним листом з описом та повідомленням про вручення. Через неотримання Відповідачем вимоги про дострокове погашення заборгованості, яка повернулась позивачеві, 11.01.2024р. та вручена позивачеві 17.01.2024р. (докази додаються), на 41 день з моменту відправлення вимоги - 21.02.2024р. термін повернення кредиту настав.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Крім цього, ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За нормою ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
В порушення вимог кредитних договорів відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості.
Положеннями ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно розрахунків позивача, загальна сума заборгованості відповідача за кредитом (тіло), що розрахована виходячи з щомісячних платежів, що зобов`язаний сплачувати відповідач з урахуванням строку позовної давності, а саме за період з 04.2017 року по 11.2024 року, складає 59 564,02 долари США.
При цьому, позивач заявляє до стягнення тільки частину заборгованості відповідача за кредитом (тіло) в розмірі 24 808,51 доларів США, що нарахована за період 04.2017 року по 02.2024 року.
При цьому, відповідачем жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 40 500,00 грн. є завищеним, неспівмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 611, 623, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ГЕФЕСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.
Суддя А.В. Шевчук