РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

Справа № 495/3334/25

Номер провадження 2/495/2186/2025

12 грудня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Гелла С.В.,

при секретарі судового засідання Гасанзаде М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути шкоду в порядку регресу у розмірі 60 030 грн 42 коп. та понесені витрати у розмірі 4 350 грн.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

01.06.2024 року в с.Салгани Білгород-Дністровського району Одеської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі колісного транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та колісного транспортного засобу марки «ВАЗ-2112» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . В наслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Згідно постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2024 року, справа №495/6091/24 винним у вищевказаній ДТП визнано водія колісного транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 - ОСОБА_1 . У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля марки «ВАЗ-2112» д/н НОМЕР_4 є ОСОБА_3 . Згідно відповіді від НПУ та даних ЦБД МТСБУ, на дату даної ДТП колісний транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Колісний транспортний засіб марки «ВАЗ-2112» д/н НОМЕР_2 на дату ДТП забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-216004401. Відповідно до звіту від 15.09.2024 року, виконаного за дорученням МТСБУ по справі №107455 суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «ВАЗ-2112», д/н НОМЕР_2 , пошкодженого 01.06.2024 у наслідок ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 82 472,22 грн. Згідно розрахунку від 30.09.2024 року по справі № 107455, виконаного фахівцями відділу експертиз МТСБУ, розмір регламентної виплати, яка належить власнику пошкодженого 01.06.2024 у наслідок ДТП колісного транспортного засобу марки «ВАЗ-2112», д/н НОМЕР_2 визначено у сумі 60 030,42 грн. Потерпілою особою ОСОБА_3 подано 27.08.2024 до МТСБУ заяву щодо здійснення регламентної виплати із відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1. ст.41 Закону, МТСБУ здійснило узгоджену з потерпілою особою ОСОБА_3 на користь останньої регламентну виплату із страхового відшкодування в розмірі 60 030,42 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 943729 від 03.12.2024року, а отже виконало вимоги Закону. Окрім того, згідно платіжної інструкції №927307 від 30.09.2024 року, МТСБУ сплатило послуги за експертне дослідження, збір документів та врегулювання страхового випадку по справі №107455 на користь ФОП ОСОБА_4 у сумі 4 350,00 грн. Таким чином, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 14.05.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся, шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Судом встановлено, що 01.06.2024 року о 17.30 год. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 по вул.Шабській, с.Салгани, Білгород-Дністровського району Одеської області, при виконанні маневру не переконався в безпечності та не пропустив зустрічні транспортні засоби, в результаті чого водій ОСОБА_1 скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2112», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зворотньому напрямку, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2024 року, справа №495/6091/24, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копію вказаної постанови.

В силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Транспортний засіб марки «ВАЗ-2112», д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_3 .

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки «ВАЗ-2112», д/н НОМЕР_2 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» на підставі полісу №ЕР-216004401 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно даних ЦБД МТСБУ на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

27.08.2024 року ОСОБА_3 , як власник автомобілю «ВАЗ-2112», д/н НОМЕР_2 зверталась до Моторного (транспортне) страхового бюро України із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-трнанспортної пригоди яка мала місце 01.06.2024 року.

Відповідно до звіту від 15.09.2024 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого транспортному зісобу «ВАЗ-2112», д/н НОМЕР_2 , виконаного за дорученням Моторного (транспортне) страхового бюро України суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «ВАЗ-2112» д/н НОМЕР_2 , пошкодженого 01.06.2024 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 82 472 грн 22 коп.

Згідно розрахунку від 30.09.2024 року виконаного фахівцями відділу експертиз Моторного (транспортне) страхового бюро України, розмір регламентної виплати, яка належить власнику пошкодженого 01.06.2024 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу марки «ВАЗ-2112» д/н НОМЕР_4 визначено у сумі 60 030 грн 42 коп.

Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило узгодження з потерпілою стороною ОСОБА_3 та відшкодувало потерпілій стороні збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 60 030 грн 42 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №943729 від 03.12.2024 року.

Отже, неправомірними діями відповідача ОСОБА_1 пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода виникла не з його вини та що розмір завданої потерпілій матеріальної шкоди є іншим.

Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Пунктом 2.1. статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини шістнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до пункту «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верхорного Суду України №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1167, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пунктом 38.2.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Таким чином, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок стягнення коштів, виплачених моторним (транспортним) бюро України на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

До страховика моторного (транспортного) страхового бюро України, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.

Оскільки Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди потерпілій за відповідача, який спричинив ДТП та не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому позивач набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача.

Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

З матеріалів справи вбачається, що представник Моторного (транспортне) страхового бюро України звернувся до СПД ОСОБА_4 з дорученням про визначення вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу «ВАЗ-2112», д/н НОМЕР_2 . Вартість вказаних послуг за домовленістю склала 4 350 грн, які були оплачені позивачем 30.09.2024 року платіжна інструкція №927307.

Отже, долучена позивачем копія платіжної інструкції №927307 від 30.09.2024 року про сплату позивачем 4 350 грн. на рахунок СПД Бурмістр В.В. є належним доказом понесення позивачем витрат на проведення експертизи, що є підставою для стягнення цих витрат з відповідача ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортне) страхового бюро України.

Висновки за результатами розгляду справи

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується постановою суду, те, що цивільно-правова відповідальність останнього не була застрахована, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач у розмірі 60 030 грн 42 коп. та витрат у розмірі 4 350 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Як зазначено у п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

На підставі ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028 грн.

Керуючись ст.ст.4, 5, 14, 12-13, 81, 128, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов Моторного (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою у розмірі 60 030 грн 42 коп. та витрати за проведення експертизи у розмірі 4 350 грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Гелла С.В.