Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/1513/25
Номер провадження2/173/1010/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 листопада 2025 року м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,
секретаря Салтикової С.І.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,
Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що з 2014-2015 років у нього були стосунки зі ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився спільний син ОСОБА_4 .
Ще до народження дитини ОСОБА_3 зловживала алкогольними напоями, зникала з дому на кілька днів. Після народження дитини її поведінка трохи покращилася, поки вона жили з батьками позивача. Потім вона знов стала зловживати алкоголем, залишаючи сина без належного нагляду. Крім того, на той час ОСОБА_3 не мала будь-яких документів, що підтверджують її особу та громадянство, окрім як особистого свідоцтва про народження, у зв`язку з чим тривалий час після народження дитини не реєструвала факт його народження.
В подальшому сторони почали проживати окремо від батьків за адресою: АДРЕСА_1 та з цього часу, приблизно з літа 2021 року, ОСОБА_3 систематично не виконує свої батьківські обов`язки, неодноразово залишала малолітнього сина самого або на сторонніх осіб, систематично зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. ОСОБА_1 неодноразово звертався як до правоохоронних органів, так і до служби у справах дітей з цього приводу. Відповідні звернення надходили і від сторонніх осіб, які помічали небезпеку для дитини, яка перебувала поруч з такою матір`ю. Більшість часу дитина проводила у сім`ї позивача, в тому числі з бабусею та дідусем, а сам позивачем об`єктивно міг займатися вихованням сина виключно в неробочий час, оскільки намагався забезпечити сім`ю усім необхідним та не міг постійно контролювати ОСОБА_3 . Також певний період з 2023 року по лютий 2025 року сторони проживали в м. Вільногірськ, орендували житло, ОСОБА_1 таким чином намагався вжити усіх заходів задля створення справжньої сім`ї, проте, такі спроби виявилися безрезультативними. Майже кожного разу, повертаючись з роботи, ОСОБА_1 заставав ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння або відсутньою вдома.
З лютого 2025 року позивач разом з сином проживають за адресою: АДРЕСА_2 разом з батьками позивача. ОСОБА_3 не проявляє будь-якої зацікавленості щодо сина, не займається його вихованням та утриманням, а її точне місцезнаходження невідоме.
Враховуючи зазначене, вважає, що невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно своєї дитини є підставою для позбавлення її батьківських прав.
Провадження у справі відкрито 11.07.2025.
Ухвалою від 09.09.2025 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеними в позовній заяві також додав, що у лютому 2025 року відповідач залишила йому дитину і виїхала, за його відомостями, проживає зараз у м. Вільногірську.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що крім обставин, викладених у позовній заяві, що характеризують відповідача, йому стало відомо, що у провадженні Верхньодніпровського районного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за вчинення нею крадіжки та цивільна справа за позовом Служби у справах дітей щодо позбавлення її батьківських прав стосовно новонародженої дитини.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник третьої особи, Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за їх відсутності. Також надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 .
Оскільки належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи відповідач повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала та сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, свідків, дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.06.2022, актовий запис № 1 від 03.06.2022, складений Вільногірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), де батьками записані сторони, та медичним свідоцтвом про народження № 907 від 05.08.2020.
Листом від 15.07.2021 № 44.4-6061 ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підтверджується, що 14.07.2021 на службу «102» надійшло звернення щодо невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 . Далі по тексту листа підтверджується, що виїздом на місце події встановлено, що ОСОБА_3 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, з документів у відповідачки було лише особисте свідоцтво про народження, видане у 2021 році, документи на дитину відсутні, виявлено безлад, неналежні умови, антисанітарний стан, відсутність продуктів харчування.
З цього приводу ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області з заявою від 15.07.2021.
Відповідні обставини також підтверджуються особистою заявою ОСОБА_3 від 21.07.2021.
Крім того, за результатами проведення відповідних заходів реагування з цього приводу відповідними службами було складено акт обстеження умов проживання від 22.06.2021 відповідно до якого будинок відповідача не пристосований для проживання малолітньої дитини; акт обстеження умов проживання позивача від 20.07.2021, відповідно до якого будинок позивача пристосований для проживання малолітньої дитини, акт обстеження умов проживання від 27.07.2021 відповідно до якого домоволодіння відповідача занедбане та у будинку не створено належних умов для проживання, утримання та розвитку дитини.
Листом від 05.08.2021 т.в.о. начальника УСССДМ ДСГП звертається до органів РАЦСу про можливість реєстрації дитини біологічним батьком, який не перебуває у шлюбі з матір`ю дитини.
Управлінням соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді проведено оцінку потреб сім`ї/особи, за результатами якого зроблено висновок про наявність складних життєвих обставин про що свідчить зловживання матір`ю алкогольними напоями, відсутність паспорта, не зареєстрована дитина, що підтверджується листом від 05.08.2021, актом оцінки від 20.07.2021, висновком від 20.07.2021.
Згідно ряду постанов Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей).
Відповідно до довідки від 26.03.2025 декларація з сімейним лікарем створена 27.01.2025. Мама з дитиною в амбулаторію не зверталася.
Відповідно до характеристики, виданої міським головою, ОСОБА_3 зарекомендувала себе з негативного боку, вела пасивний образ життя, зловживала спиртними напоями, неодноразово залишала дитину без догляду вдень та вночі, що створювало загрозу життю дитини. Характеристика підтверджується актом № 2177 від 01.05.2025 про опитування сусідів відповідача.
Лист від 10.03.2025 № 01-16/167/25 КНП «Центр надання соціальних послуг», лист від 13.02.2025 № 1-16/86-25 КНП «Центр надання соціальних послуг» підтверджують обставини невиконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків.
Згідно акту обстеження умов проживання № 26 від 21.02.2025, акту обстеження умов проживання № 14 від 23.01.2025, з яких вбачається створення позивачем належних умов проживання для дитини, дитини забезпечена усім необхідним, матеріальне забезпечення здійснює батько.
Заявою від 03.04.25 ОСОБА_1 повідомив начальника Служби у справах дітей проте, що відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків та не займається вихованням сина та його забезпеченням.
Відповідно до Відомостей про справу та копії ухвал суду від 15.07.2025 і 01.11.2024, у провадженні Верхньодніпровського районного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Рішення Вільногірської міської ради від 21.05.2025 № 174/017-258 визнано доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засідання пояснила що позивач є її сином, а відповідач його цивільною дружиною, яка завжди зловживала алкогольними напоями. Після народження дитини вони стали проживати разом, відповідач лишала дитину та зникала на кілька днів. Потім позивач з відповідачем виїхали проживати на квартиру, але починаючи з дев`ятимісячного віку дитини, свідок з чоловіком почали надовго забирати дитину до себе, бо мати сином не займалася. Періодично відповідач приходила забирати сина. Зараз дитиною займається вона сама з чоловіком та сином. Свідок з позивачем зареєстрували дитину в органах РАЦС, коли ОСОБА_6 вже було два роки. Для цього довелося робити паспорт ОСОБА_3 , якого вона не мала. Хлопчик, перебуваючи з матір`ю, страждав, мати його била, закривала у приміщенні самого. Знає, що відповідач у квітні цього року народила ще дитину, які полишила на свою матір у десятиденному віці. Цю дитину забрала Служба у справах дітей.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він є батьком позивача, та дав пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_5 .

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач зловживає алкоголем, неодноразово залишала малолітню дитину без нагляду, що створювало загрозу її життю та здоров`ю, здійснює поведінку, несумісну з належним виконанням батьківських обов`язків, наразі притягується до кримінальної відповідальності. Протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання дитини, не піклується про її фізичний, психічний та духовний розвиток, не забезпечує належним харчуванням, не підтримує контакт із дитиною та матеріально не допомагає. Вказане підтверджується дослідженими судом доказами.

Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради від 21.05.2025 за № 174/017-25 Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_4 вирішено позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини судом не встановлено.

У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дитини, яка не отримує від своєї матері необхідної уваги та догляду, а навпаки, перебування дитини з матір`ю може становити небезпеку для дитини.

Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст. 169 СК України, відповідач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа: Виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Вільногірськ, вул. ім. В.В. Варена, 15, ), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути зі ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 червня 2025 року та продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач може оскаржити рішення суду до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст заочного рішення складений 04 грудня 2025 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв