Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

за участю секретаря Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в загальній сумі 108340 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем 21.08.2021 укладено договори № 4545340 та № 100542028,відповідно до умов яких відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 5000 грн. та 8000 грн. на умовах визначених кредитними договорами, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені договорами.

29.11.2021 було укладено договір № 29-11-102 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором № 4545340.

30.11.2021 було укладено договір № 30-11-65 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором № 100542028.

10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами № 4545340 та № 100542028.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 108340 грн. та судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 25000 грн.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 03.11.2025 відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

19.11.2025 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він визнає факт прострочення сплати кредитних коштів через важке фінансове становище. Однак не погоджується із заявленим розміром заборгованості, оскільки значна частина заявленої суми складається із штрафних санкцій, пені та надмірних відсотків. Вважає, що позивач не надав доказів належного переходу права вимоги. Відсутні підтвердження належного інформування про зміну кредитора та розмір боргу. Просить витребувати детальний розрахунок заборгованості та у разі задоволення позовних вимог надати йому розстрочку виконання рішення. Просив застосувати строки позовної давності.

26.11.2025 від представника відповідача до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої він вказує, що у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Позивач не нараховував пеню, неустойку та/або інші штрафні санкції за невиконання умов договору, а лише відсотки, у розмірі та строк, погоджений сторонами. Враховуючи, що відсотки не є пенею, їх зменшення чинним законодавством не передбачено. Щодо правомірності відступлення права вимоги вказує, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перехід від первісного кредитора до ТОВ «Вердикт Капітал» та, в свою чергу, від ТОВ «Вердикт Капітал» до позивача прав вимоги кредитними договорами, укладеними з відповідачем. Вказує, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою визнання договору факторингу недійсним. Строки позовної давності не вважає пропущеними, оскільки 12.03.2020 по 01.07.2023 року перебіг строків позовної давності продовжено, а з 24.02.2022 року та по даний час перебіг строків позовної давності зупинено.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви від 21.08.2021, між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4545340, відповідно до п. 1.2-1.5 Договору умови надання кредиту є наступними: сума кредиту становить 5000 грн. Кредит надається загальним строком на 15 днів з 21.08.2021. Термін повернення кредиту 05.09.2021. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 3700 грн. в грошовому виразі та 71,345,146.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 8700 гривень. Комісія за надання кредиту: 1450.00 грн., яка нараховується за ставкою 29.00 відсотків від суми кредиту одноразово

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована (п. 1.6-1.7 договору).

Згідно з п. 2.1 вищевказаного Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

21.08.2021 відповідач також підписав електронним підписом паспорт споживчого кредиту № 4545340, який містить загальну інформацію щодо наданого кредиту.

Відповідно до квитанції від 21.08.2021, ТОВ «Мілоан» через банк платника АТ «Альфа Банк» на виконання договору про споживчий кредит № 4545340 перерахував на картковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 5000 грн.

На підставі анкети-заяви від 21.08.2021, між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 100542028, відповідно до п. 1.2-1.5 Договору умови надання кредиту є наступними: сума кредиту становить 8000 грн. Кредит надається загальним строком на 30 днів з 21.08.2021. Термін повернення кредиту 20.09.2021. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 7520 грн. в грошовому виразі та 317,286.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 15520 гривень. Комісія за надання кредиту: 1520.00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована (п. 1.6-1.7 договору).

Згідно з п. 2.1 вищевказаного Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

21.08.2021 відповідач також підписав електронним підписом паспорт споживчого кредиту № 100542028, який містить загальну інформацію щодо наданого кредиту.

Відповідно до квитанції від 21.08.2021, ТОВ «Мілоан» через банк платника АТ «Альфа Банк» на виконання договору про споживчий кредит № 100542028 перерахував на картковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 8000 грн.

29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102.

30.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 30-11-65.

Згідно з п. 2.1. Договорів факторингу, клієнт - первісний кредитор зобов?язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов?язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послут, укладеними між клієнтом і боржниками.

Відповідно до п. 6.1.4. Договорів факторингу, право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Рестру Боржників (Додаток №2) який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоти до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги.

Згідно з платіжним дорученням № 308250005 від 03.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» здійснив платіж на користь ТОВ «Мілоан» згідно з договором факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 у сумі 4593071,73 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29-11-102 ТОВ «Мілоан» передав, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло реєстр боржників кількістю 4700.

Відповідно до Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 4545340 від 21.08.2021 у загальній сумі 22957,50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4750 грн.; заборгованість за процентами 16757,50 грн.; заборгованість за комісією 1450 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 308250004 від 03.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» здійснив платіж на користь ТОВ «Мілоан» згідно з договором факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021 у сумі 2 601 567,70 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 30-11-65 ТОВ «Мілоан» передав, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло реєстр боржників кількістю 3063.

Відповідно до Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 100542028 від 21.08.2021 у загальній сумі 39520 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8000 грн.; заборгованість за процентами 30000 грн.; заборгованість за комісією 1520 грн.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023.

Згідно з п. 2.1. Договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.

Згідно з п. 5.2. Договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, права вимоги вважаються відступленими Первісним кредитором та набутими Новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Коллект Центр» передав, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняв реєстр боржників кількістю 207307, після чого, з урахуванням умов Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, від Первісного кредитора до Нового кредитора переходять права вимоги заборгованості від боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 4545340 у загальній сумі 43620 грн. (заборгованість за тілом кредиту - 4750 грн.; заборгованість за процентами - 37420 грн.; заборгованість за комісіями 1450 грн.) та за договором про надання споживчого кредиту № 100542028 у загальній сумі 73920 грн. (заборгованість за тілом кредиту - 8000 грн.; заборгованість за процентами - 64400 грн.; заборгованість за комісіями 1520 грн.)

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 4545340 від 21.08.2021 заборгованість відповідача у загальній сумі становить 43620 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 4750 грн.; заборгованість за процентами - 37420 грн.; заборгованість за комісіями 1450 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 100542028 від 21.08.2021 заборгованість відповідача у загальній сумі становить 73920 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 8000 грн.; заборгованість за процентами - 64400 грн.; заборгованість за комісіями 1520 грн. Разом з тим, позивач, керуючись принципом розумності, співмірності і пропорційності, прийняв рішення про часткове списання заборгованості позичальника та просить стягнути з відповідача лише частину боргу, а саме 64720 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом складає 8000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами в сумі 55200 грн.; заборгованість за комісіями 1520 грн.

Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 2 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

У частині 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» вказано, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Щодо клопотання відповідача про витребування у позивача детальнішого та повного розрахунку суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки факт надання кредитних коштів відповідачем не заперечується та в матеріалах справи наявний наданий позивачем досить детальний розрахунок заборгованості відповідача, як перед первісним кредитором, так і перед наступними. Крім того, ОСОБА_1 наданий позивачем розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами також не спростував, власний розрахунок не надав.

Доводи відповідача щодо зменшення розміру неустойки, посилаючись на ст. 551 ЦК України, суд вважає неспроможними, оскільки згідно ч. 3 даної статті розмір неустойка може бути зменшений за рішенням суду, якщо вона значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Проте, вказана норма застосовується щодо нарахування штрафних санкцій за порушення виконання умов договору, а саме неустойки (штрафу та пені), а не відсотків за користування кредитом або відсотків річних. В даному випадку при зверненні позивача до суду пеня, неустойка та/або інші штрафні санкції за невиконання умов договору ним не нараховувалися, а лише відсотки, у розмірі та строк дії договору.

Також неспроможними суд вважає і доводи відповідача щодо відсутності доказів належного переходу права вимоги та підтвердження належного інформування про зміну кредитора та розмір боргу. На підтвердження переходу права вимоги позивачем надано договори факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 та № 30-11-65 від 30.11.2021, укладені між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал», а також договір факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами № 4545340 та № 100542028. Докази, які б спростовували факт переходу прав вимоги та/або будь-які заперечення сторін договору щодо виконання його умов до суду відповідачем не надано.

Разом з тим, суд звертає увагу, що ч. 2 ст. 516 ЦК України передбачено, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Тобто, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою визнання договору факторингу недійсним. Єдиним наслідком такого неповідомлення є ризик для кредитора у вигляді можливості виконання боржником свого обов`язку на користь попереднього кредитора. Однак, матеріали справи не містять доказів належного виконання боржником зобов`язань як на користь первісного кредитору, так і на користь позивача.

Отже, жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність кредитних договорів, відповідач не надав, у тому числі ним не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту № 4545340 та № 100542028 у загальній сумі 108340 грн. в установлені строки, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договорів факторингу, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за вказаними договорами.

З приводу заяви відповідача, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності з наступних підстав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями,) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався й закінчився 30 червня 2023 року.

Відповідно до ч. 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2023, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено та діє на момент звернення позивача до суду.

Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

За таких обставин суд приходить до висновку, що строк звернення позивача із позовом до суду не пропущений.

Обґрунтовуючи необхідність розстрочення виконання рішення суду, відповідач у відзиві посилався на важке фінансове становище, однак не надав доказів, які вказують на існування обставин, які істотно ускладнять в майбутньому виконання рішення суду, не надав доказів про наявність на його утриманні певних осіб, відсутність майна, достатніх доходів, тощо. Таким чином, суд критично оцінює посилання відовідача на його перебування у скрутному фінансовому чи матеріальному стані, як на обставини особливого характеру, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду, оскільки вказані обставини заявником не підтверджені.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн.

Що стосується заявлених до стягнення витрат за надання позивачеві правничої допомоги в сумі 25000 грн., суд вважає, що вказаний розмір витрат є завищеним з урахуванням категорії спору, складності справи, розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, реально затраченого часу адвокатом, тому суд вважає необхідним задовольнити витрати за надання позивачеві правничої допомоги частково, на суму 4000 грн.

На підставі ст. 526, 527, 530, 599, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за договорами № 4545340 від 21.08.2021 та № 100542028 від 21.08.2021у загальному розмірі 108340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати по справі, що складаються із судового збору, в сумі 2422 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати по справі, що складаються із витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський