ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1667/20

Провадження № 22-ц/820/2412/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

за участю: представника апелянта Кузиної М.-О.С

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №677/1667/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2025 року, у складі судді Шовкуна В.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського кооперативу «Промінь» про зобов`язання виплатити вартість майнового паю,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати Сільськогосподарський кооператив «Промінь» виплатити йому вартість майнового паю в розмірі 0,061 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства.

В обґрунтування позову зазначив про те, що 21.04.2017 позивачу видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ХМКР №020926. Таке свідоцтво видане Малоклітнянською сільською радою про те, що він має право на пайовий фонд майна КСП «Промінь» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого 28 березня 2001 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства станом на 28.03.2001 становить 9374201 грн, з яких його частка визначена у розмірі 0,061 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства. З метою отримання своєї частки ОСОБА_1 неодноразово звертався до СК «Промінь», яке є правонаступником КСП «Промінь», однак відповідач ухиляється від виплати його частки. Невиплата вартості майнового паю відповідно до майнового сертифікату свідчить про порушення відповідачем, як правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства, законних прав та інтересів позивача. Тому, позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача виплати йому вартість майнового паю у розмірі 0,061 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано згоди співвласників майна виплатити йому вартість частки або неможливості виділення її в натурі, заяви про виділення належного майнового паю колишнього КСП «Промінь» позивач ОСОБА_1 до уповноваженої особи або до зборів співвласників майна не подавав і відповідні рішення зборами не приймалися. Позивач не має підстав вимагати виплати коштів, оскільки ним не дотримано процедури отримання паю та не доведено наявності законних підстав для виплати паю грішми.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Кузина М.-О.-С., просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції помилково вказано, що позивач та його представник не зверталися до уповноваженої особи або до зборів співвласників майна із заявою про виділення належного ОСОБА_1 майнового паю. ОСОБА_1 неодноразово звертався до СК «Промінь», яке є правонаступником КСП «Промінь», однак підприємство ухиляється від виплати йому вартості майнового паю. Також, 24.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до СК «Промінь» із заявою та просив виплатити вартість майнового паю, проте відповіді не отримав. В матеріалах справи наявна дана заява, тому судом безпідставно вказано про відсутність доказів звернення позивача до відповідача із заявою про виділення належного йому майнового паю. Апелянт зауважує, що вказана обставина є єдиною підставою для відмови у задоволенні позову. Зауважує, що невиплата ОСОБА_1 вартості майнового паю згідно з майновим сертифікатом серії ХМКР №020926 свідчить про порушення відповідачем, як правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства, законних прав та інтересів ОСОБА_1 , оскільки останній має право на отримання своєї частки, яка визначена у розмірі 0,061 відсотків.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження та справу призначено до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апелянт ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату, час і місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник апелянта ОСОБА_1 адвокат Кузина М.-О.С. в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, наведених в ній.

Представник відповідача СК «Промінь» повідомлений належним чином про дату, час і місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серія ХМКР №020926 від 21.04.2017 року позивач ОСОБА_1 є власником частки у розмірі 0,061 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства КСП «Промінь» (а.с. 8, т. 1).

Відповідно до п. 2.8 розділу 2 статуту сільськогосподарського кооперативу «Промінь» Кооператив здійснює податковий, бухгалтерський облік результатів своєї діяльності, статистичну звітність відповідно до вимог чинного законодавства.

Кооператив є правонаступником реорганізованого коллективного сільськогосподарського підприємства «Промінь». (а.с. 196-202, т.1).

Згідно із відповідю Заслучненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 10.10.2024 року № 31 ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП «Промінь» (майновий сертифікат) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.05.2010 року та на підставі майнового сертифікату від 24.04.2001 року померлої ОСОБА_3 (а.с. 136-137, т. 2).

Відповідно до заяви, адресованої СК «Промінь» від 24 березня 2021 року, позивач ОСОБА_1 просив виплати йому вартість майнового паю (а.с.30, т.2).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог вказав, що позивачем не дотримано процедури отримання паю та не доведено наявність законних підстав для виплати паю коштами, які позивач має право вимагати від відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Питання щодо виділення майнового паю врегульовано, зокрема, Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (далі - Закон), Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки»; постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 28 лютого 2001 року «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки»; рекомендаціями, щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженими наказом Міністерства аграрної політики України № 315 від 20 травня 2008 року (далі -Рекомендації).

За змістом статей 5, 7-9 Закону майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і його пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства). Право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства, частка майна члена колективного підприємства є частиною майна колективного підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (володіння, користування, розпорядження).

Оскільки законодавством передбачено рівність прав і обов`язків членів колективного сільськогосподарського підприємства щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, а правомочності членів підприємств є похідними від правового статусу, завдань і функцій цих підприємств та правомочностей останніх як юридичних осіб, то і право громадянина вимагати своєї частки (паю) з володіння і користування аграрного підприємства, як і інші правовідносини члена колективного підприємства з КСП щодо передачі отримання майнового паю, складу цього паю, його юридичного оформлення також повинні ґрунтуватись на принципі рівності прав і обов`язків зазначених сторін.

Спосіб забезпечення цих прав і інтересів члена КСП та підприємства визначений пунктом 3 статті 9 Закону, згідно з яким у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій за згодою сторін, формі.

Аналогічний підхід до реалізації права членів КСП на вільний вихід з цих підприємств із майновими паями з метою створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності, передбачено і в Указі Президента України від 03 грудня 1999 року №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки».

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» виділення майна в натурі проводиться у порядку, розробленому Комісією з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (далі - Комісія), та затвердженому зборами співвласників.

Співвласники - члени підприємства, в тому числі реорганізованого, за якими зберігається право на майнові паї у пайовому фонді підприємства, але які не отримали його в натурі чи не передали як внесок до статутного фонду правонаступника.

Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року (далі - Порядок), встановлено, що майновий пай у натурі може бути отриманий як індивідуально, так і в спільну часткову власність групи осіб. Відповідно до вищезазначеного Порядку визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників у натурі проводиться Комісією на підставі рішення зборів співвласників одним із зазначених способів: за структурою пайового фонду майна; конкретним майном за взаємною згодою співвласників; на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону.

Відповідно до зазначеного Порядку визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників у натурі проводиться комісією на підставі рішення зборів співвласників. Майновий пай в грошовому виразі видається з урахуванням фінансових можливостей підприємства.

Як роз`яснено в листі № 37-25-1-11/11379 від 05 грудня 2002 року Міністерства аграрної політики України «Щодо реалізації власниками майнових паїв права на одержання цих паїв у натурі» у разі недотримання вищенаведеного порядку виділення майнових паїв у натурі, районним комісіям з врегулювання майнових питань спільно з органами місцевого самоврядування слід ініціювати проведення зборів співвласників майна.

Вищим органом співвласників майнових паїв визнаються збори. У випадку невиконання зборів співвласників рішення щодо виділення підприємством-правонаступником майна в натурі власнику майнового паю, останній може реалізувати своє право на судовий захист.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку про те, що порядок виділення майнового паю, його структура віднесений до компетенції органу самоврядування колективного підприємства, або зборів співвласників, які діють відповідно до статуту підприємства та затверджених ним актів, зокрема Положення про пайовий фонд майна.

Рекомендаціями передбачено, що співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна, що перебуває у спільній частковій власності, подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву (пункт 4.1.)

Пунктом 4.3. Рекомендацій передбачено, що якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової, компенсації вартості його частки.

Тобто, підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників.

Отже, праву власника вимагати видачу майнового паю відповідає право співвласників цього майна вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу і терміну його виділу, при здійсненні яких (прав) повинні враховуватись інтереси обох сторін.

Відповідно до положень статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 ЦПК України.

Позивач як власник майнового паю до відповідача про виплату вартості майнового паю чи виділення майна не звертався. Долучена до матеріалів справи заява ОСОБА_1 , адресована СК «Промінь» про виплату йому вартості майнового паю, не є належним доказом звернення до відповідача із даною вимогою, оскільки доказів того, що СК «Промінь» отримано таку заяву та розглянуло її на загальних зборах, в матеріалах справи не має.

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанцій обґрунтовано виходив з того, що за відсутності у матеріалах справи доказів звернення позивача до співвласників майнових паїв колишнього КСП «Промінь» із заявою про виділ його долі із спільного майна та рішення зборів співвласників майна про виплату позивачу майнового паю грішми, відповідні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на зазначених вище положеннях спеціального законодавства, яким регулюються спірні правовідносини.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач має можливість захистити ці права у передбачений законом спосіб, тобто шляхом подання заяви до СК «Промінь» (співвласників майнових паїв колишнього КСП «Промінь») про отримання вартості майнового паю.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №612/579/16-ц висловлено правову позицію, що «виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Майнова комісія готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення в натурі, однак сама майнова комісія рішення про виділення майна в натурі і передачу його будь-кому у власність не приймає; вирішення такого питання поза межами компетенції майнової комісії. Питання про виділення конкретного майна в натурі окремим співвласникам (групам співвласників) вирішується виключно рішенням зборів співвласників».

Оскільки майно колективних сільськогосподарських підприємств належить на праві спільної часткової власності його членам, його співвласники здійснюють свої права за спільною згодою і жоден зі співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників, рішення щодо виділення в натурі частки з майна повинно прийматися на загальних зборах співвласників одностайно. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 08.04.2019 у справі №132/2483/16-ц та від 18.12.2019 у справі №131/475/16-ц.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності майновий пай як члена КСП «Промінь», правонаступником якого є СК «Промінь». Питання про виплату вартості майнового паю вирішується виключно рішенням зборів співвласників, а тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки ним порушено порядок вирішення даного питання.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення суду з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2025 року.

Судді : Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко