Справа № 606/1710/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради (ОТГ) про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Теребовлянської міської ради (ОТГ), у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належав тітці позивача ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями що знаходиться в с.Семенів Теребовлянського р-ну позивачу. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на цілий житловий будинок.

Позивач звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але нотаріус Теребовлянської державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суду для визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за рішенням суду.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 10.10.2025 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивач у встановлений судом строк усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 27.10.2025 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак 04.12.2025 за допомогою системи "Електронний суд" до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, у якій зазначено, що відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно копії довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації за № 221 від 08.08.2025, власником житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , однак право власності не зареєстровано (а.с.5).

Відповідно до довідки, виданої старостою Семенівського старостинського округу Теребовлянської міської ради (ОТГ) від 29.09.2025 за № 16/15-08/145, копії погосподарської книги, станом на 15.04.1991 господарство, яке належало ОСОБА_2 , відносилося до робітничого типу двору. Станом на 15.04.1991 у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проживали і були зареєстровані: голова двору ОСОБА_2 , член двору її племінник ОСОБА_1 (а.с. 17).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.06.2001, виданого Підгайчицькою сільською радою Теребовлянського району, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Семенів, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.6).

14.03.1995 ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений завідувачем Теребовлянської державної нотаріальної контори, яким заповіла належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями що знаходиться в с.Семенів Теребовлянського р-ну в користь ОСОБА_1 (а.с.7).

Заповіт від 14.03.1995 на день смерті ОСОБА_2 не змінювався і не скасовувався.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою за №549/02-14 від 18.09.2025, слідує, що відсутнє та не зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи вказане ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. У постанові також зазначено, що у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа за заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 . Інші спадкоємці не звертались (а.с.10).

Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 08.08.2025, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 48,4 кв.м., з якої житлова 35,2 кв.м.(а.с.11-15).

Відповідно до копії висновку про вартість майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 станом на 01.10.2025 становить 121500 грн 00 коп. (а.с.16).

Згідно прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP 1963 року.

Оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до правовідносин щодо спадкування після її смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР) в редакції 1963 року.

Згідно статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За умовами статті 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Згідно статей 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до статті 553 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок з приналежними до нього надвірними будівлями, що знаходиться в с.Семенів, Тернопільського р-ну, Тернопільської обл. позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла та після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. Із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 .

Однак, позивач не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини, як спадкоємець за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, тому право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно частини другої статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Із досліджених письмових доказів встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та має право на спадкування, однак не може оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належав ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, тому його право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 4, 12, 200, 247, 265, 354 ЦПК України, статтями 15, 16, 392 ЦК України, статтями 120-126, 524,525,534,548, 549,553 ЦК УРСРв редакції 1963 року суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради (ОТГ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Теребовлянська міська рада Тернопільської області (об`єднана територіальна громада), код ЄДРПОУ - 04058456, місцезнаходження: вул. Князя Василька, 104 а, м.Теребовля, Тернопільська обл.

Повний текст рішення суду складено 11.12.2025.

Суддя А.В.Мельник