ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2760/25 Справа № 204/8975/24 Головуючий у першій інстанції: Токар Н. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у складі судді Токар Н.В. від 20 листопада 2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Смарт Пей» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року ТОВ "ФК" Смарт Пей" звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між АТ «Перший Міжнародний український Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №101 від 22.10.2019 року. Кредитний договір було укладено шляхом підписання Позичальником заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, де визначено основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. З умовами якого Відповідач погодився, про що свідчить наявність його власноручного підпису на відповідній заяві, що додається до даної позовної заяви. На підставі зазначеного кредитного договору Позичальнику надано грошові кошти в якості кредиту у сумі 36900,00 грн, на умовах строковості, поворотності та оплатності. Розмір процентної ставки склав 0,01% річних, а розмір комісії за користування кредитом 3,99%. Відповідач довготривалий строк не виконував належним чином свої кредитні зобов`язання перед Банком. Заборгованість відповідача станом на 07 травня 2024 складала 48944,27 грн, з яких 29412,47 грн заборгованість за кредитом; 11,85 грн, заборгованість по процентам, 19519,95 грн, заборгованість за комісією. 08 травня 2021 року між АТ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «Фінако» укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 1, за яким ТОВ «ФК «Фінако» отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників Банку, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. В наступному, а саме 16 липня 2024 року, між ТОВ «ФК «Фінако» та ТОВ «ФК «Смарт Пей» було укладено договір факторингу № 1, за яким ТОВ «ФК «Смарт Пей» отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників Банку, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до Відповідача. Згідно реєстру боржників, загальна сума заборгованості Відповідача станом на дату укладання Договору факторингу за Кредитним договором склала 48944,27 грн, з яких 29412,47 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11,85 грн - сума заборгованості за відсотками; 19 519,95 грн, заборгованість за комісією. Вказана сума боргу була нарахована Банком та не змінювалась з дати відступлення права вимоги за договором цесії від 08.05.2024 року. Позивач направив Відповідачу письмову вимогу (Повідомлення) від 22.07.2024 року за адресою, яку він зазначив при отриманні кредиту, однак станом на дату подачі позовної заяви заборгованість відповідачем погашена не була. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 48944,27 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 листопада 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Смарт Пей» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Смарт Пей» заборгованість за кредитним договором №101 від 22.10.2019 року, яка станом на 07.05.2024 року складає 48944, 27 грн, з яких: 29412,47 грн заборгованість за кредитом; 11,85 грн заборгованість по процентам, 19519,95 грн заборгованість за комісією. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Смарт Пей» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 48944,27 грн, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Від ТОВ "ФК" Смарт Пей" надійшов відзив, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 листопада 2024 року - залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що між АТ «Перший Міжнародний український Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №101 від 22.10.2019 року, шляхом підписання позичальником заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого відповідачці надано кредитні кошти в сумі 36900,00 грн на строк 24 місяці зі сплатою за користування кредитом відсотків за ставкою 0,01% річних, а також щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%, що становить 1472,31 грн (а.с. 28).

Згідно копії платіжної інструкції №TR.38379963.67284.8810 від 22 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 36900,00 грн (а.с.6).

Відповідачка не виконувала належним чином свої зобов`язання перед банком, у зв`язку із чим нарахована заборгованість, яка станом на 07 травня 2024 року становить 48944,27 грн, з яких 29412,47 грн. заборгованість за кредитом, 11,85 грн., заборгованість по процентам, 19519,95 грн., заборгованість за комісією, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.7-8).

08 травня 2024 року між АТ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «Фінако» укладено договір відступлення права вимоги (цесїї) №1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Фінако» отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідачки за кредитним договором №101 від 22.10.2019 року, що також підтверджується копією витягу з Реєстру боржників №1 та копією платіжної інструкції №250 від 08.05.2024 (а.с. 12-14, 88, 89).

16 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Фінако» та ТОВ «ФК «Смарт Пей» було укладено договір факторингу №2, за умовами якого ТОВ «ФК «Смарт Пей» отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників банку, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідачки за кредитним договором №101 від 22.10.2019 року (а.с.19-21).

Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №2 від 16.07.2024 року, загальна сума заборгованості відповідачки станом на дату укладання договору факторингу за кредитним договором склала 48944,27 грн, з яких 29 412,47 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11,85 грн. - сума заборгованості за відсотками, 19519,95 грн. - заборгованість за комісією (а.с.11).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цсі5.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.

Пунктом 4 кредитного договору №101 від 22.10.2019 року встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%.

Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту передбачена й у графіку щомісячних платежів, який є частиною кредитного договору №101 від 22.10.2019 року.

Пунктом 5.7.3 частини 5 "Умови надання споживчого кредиту" публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженої рішенням Правління АТ «ПУМБ» №760 від 11 червня 2019 року, яка не заперечується відповідачкою, встановлено, що Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій частині 5 розділу ІІ цього договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з графіком платежів (а.с. 31-54).

Тобто кредитним договором №101 від 22.10.2019 рокувстановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Наведене дає підстави для висновку, що положення пункту 4 кредитного договору №101 від 22.10.2019 року,яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99% суперечать положенням частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25 січня 2023 року у справі №752/4008/20.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).

За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за комісією у розмірі 19519,95 грн задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За правилами вказаної статті реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Відповідно до частини п`ятої статті 216 ЦК України суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Оскільки вирішуючи спір про стягнення заборгованості встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, щодо нікчемності правочину, тому вказуючи про нікчемність правочину, одночасно підлягають застосуванню наслідки недійсності нікчемного правочину, визначені у статті 216 ЦК України.

Судом встановлено, що сплачувані відповідачкою кошти на виконання умов кредитного договору №101 від 22.10.2019 року частково зараховувались на погашення заборгованості по комісії (1472,31 грн + 1472,31 грн + 1472,31 грн + 1472,31) на суму 5889,24 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку (а.с. 7-8, 9-10).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши укладення кредитного договору №101 від 22.10.2019 року та отримання відповідачкою за його умовами грошових коштів у сумі 36900,00 грн, що нею не заперечується; враховуючи неналежне виконання позичальницею умов вказаного договору та наявність, у зв`язку з цим, заборгованості; встановивши нікчемність умов договору щодо нарахування комісії, колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Смарт Пей» заборгованості за вказаним кредитним договором, станом на 07.05.2024 року, у розмірі 23535,08 грн, що є залишком заборгованості за тілом кредиту, зарахувавши сплачені відповідачкою кошти на комісію (5889,24 грн) в погашення процентів в сумі 11,85 грн., а решту від заборгованості за тілом кредиту (29412,47 грн. - 5877,39 грн).

Заперечення відповідачки про недоведеність факту відступлення права вимоги за кредитним договором №101 від 22.10.2019 року до позивача є безпідставними, адже матеріали справи містять належні та допустимі докази переходу права вимоги від АТ «ПУМБ» до ТОВ «ФК «Фінако» (за договором відступлення права вимоги (цесїї) №1 від 08.05.2024), а потім від ТОВ «ФК «Фінако» до ТОВ «ФК «Смарт Пей» (за договором факторингу №2 від 16 липня 2024 року). Клопотання про долучення до матеріалів справи копії витягу з Реєстру боржників №1 та копії платіжної інструкції №250 від 08.05.2024 до договору відступлення права вимоги (цесїї) №1 від 08.05.2024 подане позивачем у день ухвалення рішення місцевим судом - 20.11.2024 через систему "Електронний суд". Позивачем також наведено обґрунтування неможливості подання таких доказів разом з позовною заявою, адже ТОВ «ФК «Смарт Пей» не є стороною укладеного договору між АТ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «Фінако» і такі докази у позивача були відсутні на час пред`явлення позову.

З метою встановлення фактичних обставин справи та забезпечення ефективності правосуддя, колегія приймає до уваги надані позивачем до ухвалення оскаржуваного рішення копії витягу з Реєстру боржників №1 та копії платіжної інструкції №250 від 08.05.2024 до договору відступлення права вимоги (цесїї) №1 від 08.05.2024 (а.с. 88, 89).

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичних обставин не встановив, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. ст. 141 ЦПК України).

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, на відповідача покладаються судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору (2422,40 грн), пропорційно задоволеним позовним вимогам (48,08%), в сумі 1164,69 грн (а.с. 76).

На позивача покладаються судові витрати у вигляді сплаченого відповідачем судового збору при поданні апеляційної скарги (3633,60 грн), пропорційно залишеним без задоволення вимогам (51,92%), в сумі 1886,57 грн (а.с. 116).

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «ФК «Смарт Пей» (сторона, на яку покладено більшу суму судових витрат) різницю сум на користь відповідачки у розмірі 721,88 грн (1886,57 грн - 1164,69 грн).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Смарт Пей» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Смарт Пей» () за кредитним договором від 22.10.2019 року №101 заборгованість по тілу кредиту в сумі 23535 (двадцять три тисячі п`ятсот тридцять п`ять) грн 08 коп.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Смарт Пей» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 721 (сімсот двадцять одна) грн 88 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 02 грудня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова