Єдиний унікальний номер: 448/300/25
Провадження № 2/448/286/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03.12.2025 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді - Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання - Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу за позовом

позивача: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до

відповідача: Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області (місцезнаходження: пл. І.Франка, 14, Яворівського району,Львівської області, індекс 81340)

треті особи:

приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович (місцезнаходження: вул. Грушевського, 22, м. Мостиська, Яворівського району, Львівської області, індекс 81300)

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

вимоги позивача: про визнання права власності,

учасники справи:

представник позивача - адвокат Курилець Х.З.,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивачів та відповідача

1. Представниця позивачки ОСОБА_1 - адвокат Курилець Х.З. 20.02.2025 року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області померла мати позивачки ОСОБА_3 .

2. Після смерті матері позивачки відкрилась спадщина на спадкове майно - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_2 , яку позивачка прийняла, оскільки проживала та була зареєстрована з матір`ю на день її смерті. Окрім позивачки, на день смерті ОСОБА_3 з нею були зареєстровані її сини, які померли та не були одружені, не мали дітей, а також дочка ОСОБА_4 (після одруження Мік), однак остання не проживала разом з матір`ю, оскільки у 2002 році одружилася та переселилася. Вказує, що жодних осіб, які б фактично прийняли спадщину після смерті матері позивачки немає, оскільки вважає, що сама по собі реєстрація в будинку інших осіб не є абсолютним доказом в підтвердження обставин проживання на час відкриття спадщини.

3. Вказує, що з метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до приватного нотаріуса Яксманицького Р.С., однак повідомленням нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

4. Додає, що право власності на вказаний будинок зі спорудами виникло в силу того, що він побудований матір`ю позивачки, яка за життя належно не оформила речові права. Оформити право власності на будинковолодіння в позасудовому порядку їй не видається можливим.

5. Представник відповідача позовні вимоги визнав, у поданій заяві вказав, що заперечень проти позову не мають.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

6. У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, її представниця - адвокат Курилець Х.З. підтримала подану позовну заяву з мотивів, наведених у ній. Просила позов задоволити.

7. Представник відповідача Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області у судове засідання не з`явився, подав заяву 27.02.2025, в якій вказав, що позовні вимоги визнають і заперечень не мають. Просять розглянути справу без участі представника відповідача.

8. Третя особа - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у без його участі.

9. Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, 24.06.2025 на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_2 , в якій вона вказує, що після смерті матері ОСОБА_3 вона спадщину не прийняла і проти задоволення позову не заперечує.

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка відповідача та третіх осіб не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

10. Ухвалою судді від 24.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

11. Ухвалою суду від 23.05.2025 відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову та продовжено розгляд справи, закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

12. Ухвалою суду від 01.12.2025 відмовлено у залученні ОСОБА_5 до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

13. Протокольною ухвалою від 01.12.2025 залишено без розгляду заяву представниці відповідачки про залучення ОСОБА_2 в якості відповідача, у зв`язку з відсутністю доказів направлення заяви іншим учасникам справи та перебуванням справи на стадії судового розгляду.

ІV. Обставини справи, встановлені Судом

14. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 29.09.2003 (а.с.14).

15. Згідно копії довідки №2389/07-05 від 30.10.2024, виданої Центром надання адміністративних послуг Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_3 до часу своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . На час смерті гр.. ОСОБА_3 за цією адресою були також зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - дочка, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - онук, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - онука, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - онук, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - син, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - дочка, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - онук, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , - онук, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 - онука, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_12 - син (а.с.5).

16. Згідно копії Акту №86 від 24.10.2024 про не проживання особи за місцем реєстрації місця проживання, виданого Судововишнянською міською радою, гр.. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за місцем реєстрації місця проживання за аресою: АДРЕСА_2 фактично не проживає з 2002 по теперішній час у зв`язку з одруженням (а.с.15).

17. З копій довідок №2301/07/05 від 24.10.2024 та № 231/07-05 від 31.01.2025, виданих Центром надання адміністративних послуг Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області на підставі Акту №86 від 24.10.2024 про не проживання особи за місцем реєстрації місця проживання та заяви ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 за місцем реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 не проживає з 2002 року по теперішній час (а.с.6).

18. З копії довідки №2549/07-05 від 18.11.2024, виданої Центром надання адміністративних послуг Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, вбачається, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 розташований індивідуальний житловий будинок. Вказана довідка не містить відомостей про забудовника житлового будинку (а.с. 5,34).

19. З оглянутої копії будинкової книги (без доданої титульної сторінки та зазначення міста), вбачається, що наймачем квартири АДРЕСА_3 , житловою площею 11,34 була ОСОБА_3 . У вказаній квартирі проживали ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с.59). З наступних сторінок копій будинкової книги вбачається, що ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_13 , зареєстрований у будинку АДРЕСА_4 з 29.12.1979 року (а.с.60), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , з 18.07.1968 року (а.с.61).

20. Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 17.09.20224, житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_2 був побудований у 1940 році та його загальна площа складає 72,9 кв.м., житлова 31.1 кв.м.(а.с.16-25). Вартість житлового будинку згідно висновку про вартість майна - становить 151906 грн (а.с.25).

21. З довідки Самбірського МБТІ від 30.10.2024, вбачається, що станом на 01.02.2003 житловий будинок в АДРЕСА_2 , не зареєстрований (а.с.14).

22. Позивачка ОСОБА_1 30.10.2024 звернулася до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку АДРЕСА_4 після смерті її матері ОСОБА_3 . З вказаної заяви вбачається, що крім позивачки спадкоємцем є ще дочка померлої - ОСОБА_4 (а.с.32). В матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_3 №360/2024 відсутня заява ОСОБА_4 про відмову від належної їй частки на спадщину (а.с. 32-40). Також встановлено, що ОСОБА_3 за життя заповіту не складала (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 17.03.2025 №80488211).

23. Згідно повідомлення нотаріуса, який вивчивши подані позивачкою документи для видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 після смерті матері позивачки - ОСОБА_3 , вказав, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно позивачці слід звернутися до суду вих. №37/02-14 від 21.02.2025 (а.с.15).

24. Після одруження позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_17 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 17.05.1988 (а.с.13).

25. Батьками ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батько ОСОБА_14 , мати ОСОБА_3 (а.с.13).

26. ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_16 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 20.10.2003 (а.с.8).

27. ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_17 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 21.03.2005 (а.с. 8).

28. ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_18 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 16.03.2020 (а.с. 9).

29. Згідно відповіді на запит, наданої приватному нотаріусу Яворівського нотаріального округу Львівської області Яксманицькому Р.С. №2809/01-21 від 07.11.2024 спадкова справа після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_19 ОСОБА_14 - не заводилася (а.с. 36).

30. Згідно копії довідки №2388/07-05 від 30.10.2024, виданої Центром надання адміністративних послуг Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_14 до часу своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_19 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . На час смерті гр. ОСОБА_14 за цією адресою були також зареєстровані: ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_14 -дружина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - дочка, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - онук, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - онука, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - онук, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - син, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - дочка, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_12 - син (а.с.37).

31. За адресою спірного житлового будинку в АДРЕСА_2 зареєстрований також ОСОБА_5 , 18.06.1983 р.,що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади № 2025/009934580 від 22.07.2025, а також копією паспорта ОСОБА_5 серії НОМЕР_6 (а.с.58-59).

V. Зміст спірних правовідносин, норми права, які застосував Суд, та мотиви їх застосування

32. Судом встановлено, що позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок в цілому в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 . В обгрунтуваня позовних вимог посилається на те, що право власності на вказаний житловий будинок із спорудами виникло в силу того, що побудований матір`ю позивачки.

33. Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, при цьому, створивши учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

34. У відповідності з пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

35. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

36. Відповідно до положень ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з цим принципом норми цивільного законодавства не передбачають такого способу захисту як визнання дійне законними.

37. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

38. У відповідності до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

39. Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

40. Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

41. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

42. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК.

43. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

44. За змістом статей 42, 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи в цивільному процесі є, зокрема, сторони, треті особи. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідносин, з приводу яких виник спір.

45. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

46. Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

47. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

48. Частиною другою статті 51 ЦПК України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

49. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

50. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Такий висновок узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у цивільній справі № 523/9076/16-ц.

51. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

52. Як зазначено вище, приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

53. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

54. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року в справа № 344/17464/15-ц (провадження № 61-11184св20) вказано, що «відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

55. Виходячи з наведеного, якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 457/726/17 (провадження № 61-43201св18).

56. З урахуванням вказаного визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

57. За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Згідно з процесуальним законодавством сторони мають певні права та обов`язки, реалізація яких, як правило, залежить від самих учасників процесу.

Надання доказів на підтвердження доводів і обставин, на які позивач посилається як на підставу свої вимог, є обов`язком саме позивача, і їх ненадання є неналежним виконання процесуальних прав та свідчить про те, що позивач не вчиняє активних дій для доведення обґрунтованості своїх вимог перед судом.

58. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

59. У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Своїми процесуальними правами сторони під час розгляду вищевказаної цивільної справи розпорядились на власний розсуд.

VІ. Висновки Суду

60. У справі, яка розглядається судом встановлено, що позивачка, в інтересах якої діє її представниця - адвокат Курилець Х.З., звернулися до суду із позовом до Судововишнянської міської ради Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в цілому, зокрема в порядку спадкування після смерті матері позивачки ОСОБА_3 , оскільки оформити право власності на спірне будинковолодіння в позасудовому порядку позивачці не вдається, через відсутність правовстановлюючих документів на зазначене майно у померлої, що підтверджується листом приватного нотаріуса.

61. Згідно вимог закону, відповідачами у справі про визнання права власності в порядку спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

62. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

63. Таким чином з врахуванням того, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року.

64. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

65. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

66. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

67. Відповідно ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

68. Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з

застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

69. Відповідно до ч.1 ст. 554 УРСР В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

70. Верховний суд у постанові від 25.03.2020 по справі № 305/235/17 зазначив, що під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

71. У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

72. Із матеріалів спадкової справи 360/2024 після смерті ОСОБА_3 встановлено, що спадкоємцями майна померлої ОСОБА_3 , окрім позивачки є дочка померлої ОСОБА_4 , а також у випадку наявності спадкоємці синів ОСОБА_3 - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , які померли. Факт визнання позивачкою спадкоємцем майна матері ОСОБА_3 - ОСОБА_20 , яка в даній справі залучена як третя особа, підтверджується її заявою від 30.10.2024 про видачу свідоцтва про право на спадщину, поданої нотаріусу, в якій вона вказує, що крім неї спадкоємцем є ще дочка померлої - ОСОБА_4 . Даний факт свідчить про те, що позивачці було відомо про наявність іншого спадкоємця після смерті матері. В матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_3 №360/2024 відсутня заява ОСОБА_20 про відмову від належної їй частки на спадщину (а.с. 32-40).

73. Представник відповідача в особі органу місцевого самоврядування жодного разу у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнають і заперечень не мають, просить суд розглянути справу без участі представника ради.

74. Третя особа ОСОБА_2 в судові засідання не з`являлася, 24.06.2025 на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_2 , направлена з м.Судова Вишня, Яворівського району, Львівської області, в якій вона вказує, що після смерті матері ОСОБА_3 вона спадщину не прийняла і проти задоволення позову не заперечує, однак судові повістки направлені на вказану представницею позивачки адресу в АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_2 повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання», сама позивачка вказує про те, що ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає, однак фактичного місця проживання не надає, що свідчить про розбіжності в твердженнях позивачки та сумніви щодо обізнаності ОСОБА_2 про розгляд справи, який може вплинути на її права та інтереси.

75. Зазначені обставини переконливо доводять те, що спір щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , яка не оформила на нього належних правовстановлюючих документів, існує саме між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а у випадку наявності також і спадкоємцями померлих синів ОСОБА_3 - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , які прийняли спадщину, оскільки проживали з матір`ю на час її смерті, що свідчить про їх дійсний правовий інтерес до спадкового майна.

76. Також в ході судового розгляду було встановлено, що за адресою спірного житлового будинку проживає ОСОБА_5 , який також претендує на спірний житловий будинок, однак такий не був залучений позивачкою до участі у справі.

77. Разом із цим, звертаючись до суду із даним позовом із позовними вимогами про визнання права власності на житловий будинок, зокрема в порядку спадкування після смерті матері сторона позивача визначила відповідачем у справі лише Судововишнянську міську раду Львівської області як орган місцевого самоврядування, що суперечить вимогам ст. 1223 ЦК України.

78. Пред`явлені у цій справі позивачами вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та у випадку наявності також і спадкоємців померлих синів ОСОБА_3 - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , та не можуть бути розглянуті судом у спорі, в якому їх не було залучено відповідачем (співвідповідачем), оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд вправі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

ОСОБА_2 не може бути позбавлена права при розгляді даного спору захищати свою правову позицію, як відповідач, заперечувати доводи позову, наводити свої доводи та міркування, доводити законність своїх дій тощо.

79. Без залучення належного кола відповідачів позовні вимоги не можуть бути вирішені, клопотання про її залучення до участі в справі в якості відповідача (співвідповідача) від позивачів не надходило.

А тому при відсутності належних відповідачів, суд не дає правової оцінки обґрунтованості позовних вимог в цій частині та представленим позивачем доказам, оскільки така оцінка може бути надана судом під час розгляду справи з усіма належними відповідачами.

80. При цьому суд позбавлений права самостійно заміняти неналежного відповідача або залучати співвідповідача, оскільки така ініціатива повинна виходити від позивача, який повинен подати відповідне клопотання.

81. Слід зазначити, що вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача, в даному випадку ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та у випадку наявності також і спадкоємців синів ОСОБА_3 - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , які померли, тобто їх спадкоємців, було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов, залучений позивачкою відповідач є неналежним.

При цьому, не можна покладати на третіх осіб будь-яких матеріально-правових обов`язків, а також установлювати чи захищати їх права, тобто виносити рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб.

82. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи (постанова Верховного Суду від 17 листопада 2021 року в справі № 755/5684/18-ц).

83. В рішенні ЄСПЛ «Суомінен проти Фінляндії» (№ 37801/97, 01.07.2003р. §36) зазначено, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доводів сторін на підтвердження їхніх позицій, - суд зобов`язаний виправдовувати свої дії і наводити обґрунтування своїх рішень.

84. Також в рішенні «Гірвісаарі проти Фінляндії" (№ 49684/99, 27.09.2001р. §30) ЄСПЛ вказує: «ще одне призначення належно обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам спору, що вони були почуті; також, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд судом вищестоящої інстанції; лише за умови винесення обґрунтованого рішення забезпечується публічний контроль за здійсненням правосуддя».

85. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, з наведених вище мотивів та підстав.

86. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

87. Інші доводи та посилання сторін суд залишає поза увагою з огляду на відсутність їх значення для вирішення спору.

88. Крім того, слід звернути увагу, що позивачка не позбавлена можливості повторно звернутися з таким позовом до належного кола відповідачів.

VІІ. Розподіл судових витрат

89. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

90. Враховуючи вимоги ЦПК України і те, що у задоволенні позову позивачці було відмовлено у повному обсязі, понесені стороною судові витрати слід залишити за нею.

З наведених підстав та керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263- 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, Суд,

у х в а л и в:

1. В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, треті особи: приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, ОСОБА_2 про визнання права власності - відмовити.

2. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

3. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 15.12.2025.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_7 ;

Відповідач: Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області, місцезнаходження: пл. І. Франка, 14, м. Судова Вишня, Яворівський р-н., Львівська область, індекс:81340, ;

Треті особи: Приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, місцезнаходження: вул.Грушевського 22, м.Мостиська, Яворівського району, Львівська обл., індекс: 81300;

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Світлана ГІРЯК