Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4398/24

номер провадження 2/695/648/25

25 листопада 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Середи Л.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Оніщенко Н.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Чорнобаївської селищної ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Чорнобаївська селищна рада Золотоніського району Черкаської області.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що протягом вона з 2010 року та ОСОБА_3 по день його смерті проживали однією сім`єю в будинку АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, фактично перебували у шлюбі, але не зареєстрували шлюб у встановленому законом порядку. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді двох земельних ділянок, загальною площею 2.86 га з кадастровими номерами :04:000:0591 та :04:000:0592, які розташовані на території Богодухівської сільської ради Чорнобаївського ( на даний час - Золотоніського) району. За життя ОСОБА_3 01.12.2011 року склав заповіт, відповідно до якого все його майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_2 , 1976 року народження. Проте у визначений законодавством строк ОСОБА_2 не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, а тому відповідно до ст. 1272 ЦК України вважається таким, що спадщину не прийняв. Місце проживання та місце знаходження ОСОБА_2 не відоме. Оскільки спадкоємці відсутні, тому ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 . Проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю підтвердження факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем та порекомендувала звернутись з відповідною заявою до суду. Спір щодо спадкового майна відсутній, бо спадкоємець за заповітом спадщину не прийняв у встановлений законодавством термін, а спадкоємці інших черг відсутні.

За таких обставин ОСОБА_1 змушена була звернутись до суду.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2024 року відкрито провадження по даній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами окремого провадження, призначено дату судового засідання.

У судовому засіданні заявник на задоволенні вимог наполягала з підстав, зазначених у поданій заяві.

Представник заінтересованої особи Чорнобаївської Селищної ради до суду повторно не з`явився, у його заява представника за дорученням ОСОБА_4 ради про розгляд справи за відсутності представника селищної ради та ухвалення рішення відповідно до чинного законодавства.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання жодного разу не прибув, хоча про дату, час та місце судових засідань ставився судом належним чином, у тому числі й шляхом оголошнення на сайті «Судова влада».

Враховуючи думку заявника та беручи до уваги, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини учасників справи, а суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Чорнобаївської селищної ради та ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_1 від 19.01.2024 року) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 років, про що вчинено відповідний актовий запис № 23.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 843597, виданим 28.07.2011 року, ОСОБА_3 є земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, площею 1.4280 га, кадастровий номер :04:000:0591.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 843598, виданим 28.07.2011 року, ОСОБА_3 є земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, площею 1.4280 га, кадастровий номер :04:000:0592.

Як вбачається із заповіту від 01.12.2011 року, посвідченого секретарем Богодухівської сільської ради Гвоздь Л.О. за реєстр. № 96, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все його майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_2 , 1976 року народження.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.09.2024 року № 608/02-9 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв на право на спадщину на земельні ділянки, так як існує заповіт, а відомості про прийняття або відмову від прийняття спадщини ОСОБА_2 відсутні.

Згідно із свідоцтвом про вінчання від 08.08.2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при свідках: ОСОБА_7 ОСОБА_8 вінчалися у храмі Святого праведного Олексія 08 серпня 2018 року, таїнство вінчання здійснив ОСОБА_9 .

Як вбачається із свідоцтва про народження, виданого повторно серії НОМЕР_2 від 16.02.2002 року, та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 15.08.1981 року, дівоче (дошлюбне) прізвище заявниці є ОСОБА_10 .

Відповідно до довідки старости с. Богодухівка Чорнобаївської селищної ради від 16.10.2024 року за вих. № 479 ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав разом із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у цивільному шлюбі як чоловік та дружина з 2010 року по день смерті ОСОБА_3 .

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.,ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

У пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Тобто, сім`ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Ці права і обов`язки не обов`язково мають бути обов`язками щодо взаємного утримання.

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.02.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомила суду, що з ОСОБА_3 знайома з дитинства. Їй відомо, що з ОСОБА_1 він познайомився близько 2009 року. Вони проживали як сім`я, вели спільне господарство. Коли ОСОБА_1 ще працювала, до їздила на роботу у м. Золотоноша, ночувати приїжджала у с. Богодухівка.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що є сусідкою померлого ОСОБА_3 та заявниці. ЇЇ чоловік з померлим були однокласниками. Їй достеменно відомо, що вони жили однією сім`єю близько 14 років, разом господарство утримували, город обробляли.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні повідомив, що заявниця і померлий ОСОБА_3 жили разом як чоловік та дружина близько 14 років, вони мали спільний побут, вели спільне господарство, держали курей, обробляли разом город та сад.

Отже допитані у судовому засіданні свідки повідомили суд, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 проживали разом як одна сім`я, як дружина та чоловік, до дня смерті ОСОБА_3 .

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Нормами статей 12 та 13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом із тим при розгляді вказаної справи судом встановлено, що представник заінтересованої особи жодних заперечень по суті заяви до суду не направив, не бажав прийняти участі у розгляді справи, за таких обставин вказані доводи заявника додатковому доказування не підлягають в силу норм ст. 82 ЦПК України.

Таким чином суд вважає, що зазначені вище обставини є доведеними, оскільки фактично представником заінтересованої особи не заперечуються і не оспорюються, а матеріали справи містять належні докази на їх підтвердження.

Отже заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, зважаючи на те, що нею належним чином доведено факт спільного їх проживання, починаючи з 2010 року по день смерті ОСОБА_3 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доказів зворотного матеріали справи не містять, а обґрунтованих сумнівів у дійсності вказаних обставин судом не встановлено.

Керуючись ст.,ст. 4, 5, 12, 76-84, 259, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Чорнобаївської селищної ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу з 2010 року по день смерті ОСОБА_3 , а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з часу виготовлення повного тексту.

Повне судове рішення виготовлено та підписано 05 грудня 2025 року.

Суддя Середа Л.В.