ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/977/24 Номер провадження 22-ц/814/3025/25Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Писаренка Сергія Юрійовича на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2025 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 14 жовтня 2023 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 14.10.2023 року, уклали шлюб. Відповідно до свідоцтв про народження дітей, в графі "батько" ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначений відповідач ОСОБА_2 . На час звернення до суду шлюбні відносини між сторонами припинено, відповідач проживає окремо, не приймає участі в утриманні дітей. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей та добровільних витрат, пов`язаних з утриманням, хоча має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей. Крім того, відповідач не приймає участі у вихованні дітей. Самостійно позивачка не має змоги забезпечити трьох неповнолітніх дітей всім необхідним. Всі її спроби домовитися з відповідачем стосовно утримання дітей є невдалими. Діти сторін по справі з метою всебічного розвитку, відвідують музичну школу та гуртки, що потребує додаткового фінансування. Вважає, що відповідач є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Оскільки відомості про його доходи відсутні, позивач просить стягувати із відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 3500,00 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Ухвалою суду від 24 січня 2025 року, залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійної вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_3 , місце проживання особи: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий та ОСОБА_4 , місце проживання особи: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий .

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання дітей, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі по 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок), на кожну дитину щомісячно, із подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 26 липня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

В апеляційному порядку рішення оскаржив позивач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням матеріального та процесуального права є необґрунтованим та несправедливим.

Скаржник вказує на порушення принципу рівності прав дітей на утримання , адже згідно статті 141 СК України та статті 2 Конвенції «Про права дитини», всі діти мають рівні права, незалежно від шлюбного стану батьків. Проте, в даному випадку: двоє інших дітей отримують значно більші виплати (по 1/4 доходу відповідача кожна, тобто разом 1/2 доходу відповідача), троє дітей позивача отримують значно менше (разом лише 4500 грн., що є приблизно 1/8 або менше доходу відповідача)

Окрім того , суд не повністю врахував реальні доходи відповідача, який має стабільний високий дохід від військової служби. Відповідач має грошове забезпечення, яке дозволяє сплачувати аліменти в більшому розмірі: - За період з серпня 2024 по січень 2025 дохід відповідача склав 173336,07 грн. (тобто понад 28000 грн. щомісячно), Позивач зверталась з вимогами стягнення лише 10500 грн. на трьох дітей, що є цілком адекватною та співмірною сумою для відповідача за наявністю такого доходу.

На думку позивача встановлена судом сума (1500 грн. на дитину) не відповідає реальним потребам дітей, які крім основних витрат (харчування, одяг, лікування), мають витрати на додатковий розвиток (музична школа, гуртки).

На думку апелянта , аргументуючи часткове задоволення позову, суд надав перевагу формальним аргументам представника відповідача щодо потенційної неможливості виконання рішення через існуючі зобов`язання за іншими рішеннями, що суперечить положенням Конвенції ООН про права дитини та СК України, де інтереси дітей є домінуючими над формальними умовами виконання зобов`язань батьків.

Окрім того, апелянт заперечує щодо позиції ОСОБА_4 щодо необхідності відмови у позові оскільки остання отримує аліменти на утримання дитини з інвалідністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з певними медичними діагнозами, адже витрати на лікування є додатковими витратами на дитину та можуть бути присуджені у разі потреби за рішенням суду та не мають впливати на матеріальне забезпечення інших дітей відповідача.

Зважаючи на викладене скаржник просить скасувати рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2025 року та постановити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Пугач С.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу згідно якого останній просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

З матеріалів справи встановлено, що 14 жовтня 2023 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 31 .

Сторони по справі мають трьох дітей: дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно, серія НОМЕР_1 , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.05.2024 року, актовий запис № 30 (а.с. 4), дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно, серія НОМЕР_2 , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.05.2024 року, актовий запис № 36 (а.с. 5), дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно, серія НОМЕР_3 , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.05.2024 року, актовий запис № 10.

Батьком дітей є відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до наданої інформації ГУ ДПС в Полтавській області від 08.10.2024, за період з І кварталу 2023 по ІІ квартал 2024, ОСОБА_2 має загальну суму доходу за звітний (податковий) період становить 126783,93 грн.

Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 38675415 від 04.07.2013 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції Закржевським Ю.В., на підставі виконавчого листа № 527/310/13 виданого 27.06.2013 Глобинським районним судом, відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 23.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття .

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого Глобинським відділом державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі полтавської області за № 5067/24.2-30 від 05.02.2024 року, зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 527/996/24 виданого 27.06.2013 Глобинським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , заборгованість станом на 01.03.2024 року відсутня, згідно заяви стягувача .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого Виконавчим комітетом Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області 26.11.2014 року, ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 та її батьками записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 (а.с. 122).

Відповідно до заочного рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 07.11.2018 року, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно, починаючи з дати подачі позову 31.08.2018 і до досягнення дитиною повноліття .

В матеріалах справи маються копія консультативного висновку спеціаліста № 13 Полтавського обласного клінічного протитуберкульозного диспансера від 29.01.2016 року та копія медичних документів Національної дитячої спеціалізованої лікарні "Охматдит" (консультація провідних спеціалістів № md_963993 від 28.11.2023, відповідно до яких дитині ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлені медичні діагнози .

Відповідно до довідки з військової частини НОМЕР_5 за № 159 від 24.01.2025, ОСОБА_2 , дійсно проходить військову службу у даній військовій частині, за період з серпня 2024 по грудень 2024 сума фактично отриманого грошового забезпечення становить 145444,50 грн. (а.с. 137).

Відповідно до довідки з військової частини НОМЕР_5 за № 405 від 19.02.2025, ОСОБА_2 , дійсно проходить військову службу у даній військовій частині, за період з серпня 2024 по січень 2025 сума фактично отриманого грошового забезпечення становить 173336,07 грн. (а.с. 168).

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується наКонституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається зЗакону України «Про охорону дитинства», а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікованаПостановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, декларує, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ізстаттею 8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Охорона дитинства в Україні визначається як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

У статті 7 СК Українивизначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установленихКонституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки,сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна ,грошових коштів,виключних правна результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з частиною першою 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Із положень частини першої статті 184 СК України слідує, що суд за заявою одежувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як передбачено частиною першою статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості один із батьків має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У такому випадку частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, а також тверда грошова сума аліментів визначається судом.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Розмір аліментів має забезпечувати гармонійний розвиток дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, а саме матеріальний та сімейний стан платника аліментів і дітей. Визначений рішенням суду розмір аліментів не вважається незмінним.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для частковго задоволення позову та стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітейу сумі 1 500 на кожного з дітей.

Визначаючи розмір аліментів на утримання доньок ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 по 1 500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, судом вірно враховано сімейний стан та матеріальне становище відповідача , який зокрема сплачує аліменти на утримання ще двох дітей у вигяді частини його доходів на кожного з двох дітей .

Як зазначалося вище, відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 38675415 від 04.07.2013 року, державним виконавцем на підставі виконавчого листа № 527/310/13 виданого 27.06.2013 Глобинським районним судом, відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу), а заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 07.11.2018 року, з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином відповідач ОСОБА_2 має обов`язок по утриманню сина та доньки, загальний розмір аліментів, що стягується з нього на їх утримання, складає 1/2 частку заробітку (доходу) щомісячно.

Виходячи з загальних засад цивільного судочинства, якими є справедливість, добросовісність та розумність, враховуючи наявність обов`язку відповідача по утриманню сина та доньки ОСОБА_16 , апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково, визначивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі 1 500 грн. на кожну дитину щомісячно. При цьому загальний розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не буде перевищувати 70 відсотків його заробітної плати.

Такий розмір аліментів, на думку колегії суддів, є достатнім для належного рівня фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку неповнолітніх ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , та не буде порушувати інтересів відповідача.

Водночас апеляційний суд зауважує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваним рішенням порушено принцип рівності прав дітей на утримання, колегія суддів відхиляє, адже за умови задовлення позовних вимог у заявленому ОСОБА_1 розмірі відповідач фактично залишиться без засобів для існування . Сама по собі незгода позивача з розміром аліментів з урахуванням обставин справи , жодним чином не спростовує законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення в частині визначення розміру аліментів.

При вирішенні даного спору судом було взято до уваги суми фактично отриманого грошового забезпечення відповідача , тому доводи апеляційної скарги про те, що вирішуючи питання про розмір аліментів судом не враховано достатнього фінансового забезпечення відповідача для сплати аліментів у заявленому розмірі , є голослівними.

Інші доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують законності і обгрунтованості оскаржувавного судового рішенння.

Слід врахувати, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог є законними і обґрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуальн

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Писаренка Сергія Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов