Справа № 462/4034/25
провадження 6/462/213/25
У Х В А Л А

10 грудня 2025 року, суддя Залізничного районного суду м. Львова Ліуш А.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Ліцею №15 Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, стягнення моральної шкоди.

03 грудня 2025 року позивачка звернулася до суду із заявою, в якій просила постановити ухвалу про задоволення цієї заяви та зобов`язати керівника Ліцею №15 Львівської міської ради подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2025 року у справі № 462/4034/25 в частині стягнення з Ліцею №15 Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць вимушеного прогулу з 07 травня 2025 року.

Заява обґрунтована тим, що Ліцеєм №15 Львівської міської ради вищевказане судове рішення в частині виплати ОСОБА_1 , середнього заробітку за один місяць не виконано. Постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Панчишиним Володимиром Романовичем від 28.11.2025 року відкрито виконавче провадження № 79699274 з ідентифікатором для доступу 371990А64ЕД5 на підставі виконавчого листа № 462/4034/25 виданого 26.11.2025 року Залізничним районним судом м. Львова щодо стягнення з Ліцею №15 Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць вимушеного прогулу з 07 травня 2025 року.

Дослідивши заяву та подані в її обґрунтування докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 453-2 ЦПК України суд розглядає справу в порядку письмового провадження за відсутності клопотання заявника.

Підстави для розгляду заяви у судовому засіданні за правилами статті 450 ЦПК України у даній справі відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 453-1 ЦПК України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах: що виникають із трудових правовідносин; що виникають із сімейних правовідносин; щодо відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення; щодо відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду; щодо відшкодування моральної шкоди; щодо захисту прав споживачів; щодо захисту честі, гідності та ділової репутації; в інших спорах немайнового характеру.

В той же час, судом встановлено, що постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Панчишиним Володимиром Романовичем від 28.11.2025 року відкрито виконавче провадження № 79699274 з ідентифікатором для доступу 371990А64ЕД5 на підставі виконавчого листа № 462/4034/25 виданого 26.11.2025 року Залізничним районним судом м. Львова щодо стягнення з Ліцею №15 Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць вимушеного прогулу з 07 травня 2025 року.

Інститут судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є новим у цивільному процесуальному законодавстві, оскільки ЦПК доповнено ст.ст.453-1-453-4 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» № 4094-ІХ від 21.11.2024, який набрав чинності 19.12.2024.

При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18, від 04 березня 2020 року у справі № 539/3406/17, від 11 червня 2020 року у справі № 640/13988/19.

За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Враховуючи те, що стягувачем не наведено аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів, суд користуючись своїм диспозитивним правом на здійснення судового контролю за виконанням судових рішень вважає правильним відмовити стягувачу у задоволенні її заяви.

Постановляючи таке рішення, суд також зазначає, що оскільки виконанню підлягає судове рішення майнового характеру, яке виконується органами державної виконавчої служби, стягувач не позбавлена можливості вживати заходи впливу на боржника саме у межах виконавчого провадження і необхідності судового контролю, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду.

Суддя: А.І. Ліуш