Справа № 727/3611/22
Провадження № 6/727/134/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі

головуючої судді Літвінової О.Г.

при секретарі Цуркан Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Чернівці з участю стягувача ОСОБА_1 , сторони ОСОБА_2 , заяву про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення у квартиру та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання припинення права користування житлом

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_3 - адвокат Хованець Андрій Ігорович звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення у квартиру та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користування власністю шляхом визнання припиненим права користування житлом.

Заяву обґрунтувала тим, що 19 лютого 2021 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

На підставі договору Дарування від 24 листопада 2021, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н.В., ОСОБА_3 безоплатно набула право власності на вище вказану квартиру.

У травні 2022 ОСОБА_1 , колишня дружина ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про її вселення у вищезазначену квартиру.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 листопада 2022 у справі № 727/3611/22 відмовлено у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 , а зустрічний позов ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання припинення права користування житлом задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 14 лютого 2023 рішення Шевченківського районного суду було скасовано, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

23 березня 2023 ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою. Постановою Верховного Суду від 23 серпня 2023 касаційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Чернівецького апеляційного суду від 14 лютого 2023 без змін.

Ще до моменту відкриття виконавчого провадження, 20 лютого 2023, ОСОБА_3 уклала договір купівлі-продажу квартири № 1137, відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 була відчужена ОСОБА_2 .

19 березня 2024 ОСОБА_1 звернулася до першого відділу виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 727/3611/22 від 11 березня 2024, виданого Чернівецьким апеляційним судом.

25 березня 2024 державним виконавцем першого відділу виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Душенком В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 74532640, про зобов`язання ОСОБА_3 вселити ОСОБА_1 у вищевказану квартиру.

На момент відкриття виконавчого провадження квартира АДРЕСА_1 вже не перебувала у власності ОСОБА_3 . Таким чином, виконання виконавчого листа стало фактично неможливим, оскільки ОСОБА_3 більше не є власником зазначеної квартири і не має права розпоряджатися нею.

Оскільки власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , саме вона є належним боржником у даному виконавчому провадженні

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник заявника надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обзясі, просив провести розгляд справи за його відсутності

Стягувач ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, просила виконати рішення апеляційного суду та вселити її вказану спірну квартиру.

Новий боржник ОСОБА_2 в судове засідання з`явилась, заперечувала стосовно заяви про заміну сторони виконавчого провадження не неї як нового боржника, оскільки чесно купила вказану квартиру, про наявність судовго процесу про вселення стягувачки їй не було відомо.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 432 ЦПК України, де зазначено, що суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність учасників справи.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись з заявою та доданими письмовими доказами, матеріалами справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 лютого 2021 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

На підставі договору Дарування від 24 листопада 2021, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н.В., ОСОБА_3 безоплатно набула право власності на вище вказану квартиру.

У травні 2022 ОСОБА_1 , колишня дружина ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про її вселення у вищезазначену квартиру.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 листопада 2022 у справі № 727/3611/22 відмовлено у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 , а зустрічний позов ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання припинення права користування житлом задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 14 лютого 2023 рішення Шевченківського районного суду було скасовано, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

23 березня 2023 ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою. Постановою Верховного Суду від 23 серпня 2023 касаційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Чернівецького апеляційного суду від 14 лютого 2023 без змін.

Ще до моменту відкриття виконавчого провадження, 20 лютого 2023, ОСОБА_3 уклала договір купівлі-продажу квартири № 1137, відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 була відчужена ОСОБА_2 .

19 березня 2024 ОСОБА_1 звернулася до першого відділу виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 727/3611/22 від 11 березня 2024, виданого Чернівецьким апеляційним судом.

25 березня 2024 державним виконавцем першого відділу виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Душенком В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 74532640, про зобов`язання ОСОБА_3 вселити ОСОБА_1 у вищевказану квартиру.

На момент відкриття виконавчого провадження квартира АДРЕСА_1 вже не перебувала у власності ОСОБА_3 . Таким чином, виконання виконавчого листа стало фактично неможливим, оскільки ОСОБА_3 більше не є власником зазначеної квартири і не має права розпоряджатися нею.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша, друга статті 442 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «По виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20), від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), а також у постановах Верховного Суду: від 23 лютого 2022 року в справі № 242/2770/18 (провадження № 61-10061св21), від 07 червня 2022 року у справі № 2-844/10 (провадження № 61-17839св20).

Крім того, у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду вказала на наступне: «Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Оскільки ОСОБА_2 , є особою, яка не брала участі у справі та у розумінні ст. 42 ЦПК України вона не є учасником справи, оскільки не є стороною чи третьою особою у цій справі.

ОСОБА_2 добросовісно набула у власність квартиру у АДРЕСА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.02.2023 року між ОСОБА_3 , продавець, та ОСОБА_2 , покупець, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського округу нотаріального округу Савчук В.Г. (а.с.40).

Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі.

У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6статті 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно достатті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

ОСОБА_2 , набуваючи спірну квартиру, не знала про право проживання у ній стягувачки, згідно рішення апеляційного суду від 14 лютого 2023 року. На думку суду, ОСОБА_2 вочевидь не могла передбачити можливий характер обтяження її майбутньої нерухомості, шляхом вселення у її квартиру ОСОБА_1 , оскільки не була залучена до розгляду справи у якості третьої особи, про розгляд справи не була повідомлена.

Отже суду при вирішенні спору належить встановити саме факт добросовісності боржника ОСОБА_3 на момент відчуження нею спірного майна, а саме, що у нового покупця ОСОБА_2 , як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи, шляхом вселення, і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Доводи заяви представника боржника про неможливість виконання рішення суду у звязку з тим, що квартира належить іншій особі і не перебуває у користуванні заявника, є неспроможними. За рішенням суду ОСОБА_1 вселена у спірну квартиру у звязку з тим, що ОСОБА_3 чинила перешкоди у вселені та проживанні її у цій квартирі. При цьому, рішення суду не містить будь-якого застереження, що таке вселення можливе лише у разі належності квартири на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Отже, відчуження квартири боржницею іншій особі одразу після ухвалення апеляційним судом рішення про вселення стягувачки не є підставою для заміни сторони виконавчого провадження.

Таким чином, за встановлених обставин, оцінивши наявні у справі докази та надавши належну правову оцінку нормам матеріального та процесуального права, якими регулюються спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 - адвокат Хованець Андрія Ігоровича про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, та, керуючись ст. ст. 260, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви адвоката Хованець А.І. про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення у квартиру та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання припинення права користування житлом - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.Г. Літвінова