Справа № 766/4737/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді Булах Є.М.,

секретар судового засідання Кошева А.П.

Справа №766/4737/25; провадження №2-о/766/401/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні в порядку окремого провадження цивільну справу за

заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ),

заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65036, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, буд. 34),

ОСОБА_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 )

предмет та підстави заяви: про встановлення факту сплати аліментів

учасники справи: не з`явились

негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне та,-

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції заявника

У березні 2025 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою про встановлення факту сплати аліментів, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме - сплати ОСОБА_1 ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 550 Євро в період з листопада 2022 року по квітень 2024 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що в провадженні Дніпровського ВДВС у м. Херсоні на виконанні знаходиться ВП №61232408 про примусове виконання виконавчого листа, який видав Херсонський міський суд Херсонської області №766/4692/18 від 13.12.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) боржника.

В зазначеному виконавчому провадженні за боржника обліковується заборгованість по сплаті аліментів більше трьох місяців, яка виникла не з вини (дій/бездіяльності) останнього. Так, після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України та тимчасовою окупацією Херсонської області та м. Херсона (загальновідомий факт та доказуванню не підлягає), ОСОБА_1 продовжував належним чином виконувати обов`язки щодо сплати аліментів та щомісяця перераховував стягувачу аліменти у вигляді твердої фіксованої суми у розмірі 100 Євро (яка майже в два рази перевищує місячний розмір аліментів) на утримання дитини. Сплата аліментів проводилась не через розрахунковий рахунок виконавчої служби в ДКСУ, а одразу стягувачу, шляхом щомісячних грошових переказів по міжнародній системі MoneyGram, починаючи з листопада 2022 року, що підтверджується витягом транзакцій, який додано позивачем.

Враховуючи те, що особисті збереження ОСОБА_1 фактично знаходились на зберіганні у його матері, вищевказані грошові перекази були здійснені саме матір`ю ОСОБА_5 за усним дорученням боржника, яка знаходилась за межами території України та яка зазначена як відправник. Враховуючи відсутність, технічної можливості у компанії, за допомогою якої здійснювались грошові перекази (MoneyGram), призначення платежу «сплата аліментів за ВП №61232408» не вказувалось. Проте, вищевказані кошти щомісяця сплачувались з особистих коштів боржника та за його дорученням в рахунок аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Більше того, у боржника відсутні будь-які інші грошові зобов`язання перед стягувачем (заінтересованою особою), крім сплати аліментів. Сплата боржником на користь стягувача здійснювалась зі сталою періодичністю, мала постійний характер платежів та рівнозначність сум. Також, всі надіслані кошти були отримані стягувачем за вказаний період, що свідчить про належне виконання боржником обов`язку про сплату саме аліментів.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», боржник звернувся до державного виконавця з заявою про надання розрахунку заборгованості та здійснення перерахунку заборгованості у ВП №61232408 з урахуванням сум аліментів, сплачених боржником в період з листопада 2022 року по квітень 2024 року (з детальним викладенням обставин та наданням підтверджуючих документів).

Своїм листом (вих. №44632 від 17.09.2024 року), боржнику було відмовлено в здійсненні перерахунку суми заборгованості та надано розрахунок, за яким загальна заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01.09.2024 року становить 166 909,66 грн.

Проте, враховуючи сплачені аліменти в зазначений вище період та розмірі, фактично, заборгованість по сплаті аліментів в період з листопада 2022 року по квітень 2024 року відсутня.

Враховуючи відсутність у боржника перед стягувачем будь-яких інших зобов`язань, крім сплати аліментів та те, що сплата боржником на користь стягувача здійснювалась зі сталою періодичністю, мала постійний характер платежів та рівнозначність сум, волевиявлення стягувача в отримання зазначених коштів відповідне свідчить про добровільне виконаних боржником свого обов`язку зі сплати аліментів.

Грошові перекази без зазначення призначення платежу «аліменти», у вигляді грошових переказів в іноземній валюті (доларів Євро), які в період з листопада 2022 року по квітень 2024 року були надіслані боржником стягувачу по міжнародній системі MoneyGram у розмірі 3 550 Євро, які надані на підтвердження сплати боржником на користь стягувача аліментів, має бути встановлено як факт, що має юридичне значення.

ІІ. Виклад позиції заінтересованих осіб.

02.05.2025 року від представника ОСОБА_6 адвоката Лодиги М.Т. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява в якості пояснень щодо встановлення факту, що має юридичне значення, за змістом яких представник заяву вважає необґрунтованою і не погоджується з доводами викладеними у ній з огляду на те, що доводи, викладені у заяві ОСОБА_1 , не відповідають дійсності.

В обґрунтування заперечень зазначила, що у заявника обов`язок щодо сплати аліментів виник у 2018 році з моменту винесення рішення судом про стягнення аліментів. В примусовому порядку стягнення аліментів розпочалось 11 лютого 2020 року з моменту відкриття виконавчого провадження № 61232408.

ОСОБА_6 стверджує, що вчиняти будь-які дії щодо оплати аліментів та врегулювання питання заборгованості за аліментами заявник почав, коли стикнувся із негативними наслідками наявності заборгованості по сплаті аліментів, а саме втрати можливості керувати транспортними засоби, внаслідок встановлення державним виконавцем заборони на керування транспортними засобами, за постановою від 14.01.2022 та арешту банківських рахунків від 23.02.2024.

Перший платіж в рамках виконавчого провадження № 61232408 ОСОБА_1 було здійснено у червні 2024 року в сумі 2700 гривень і в подальшому він продовжив сплачувати аліменти через виконавчу службу, але це не вплинуло на накопичений розмір заборгованості за попередні роки. Саме в наслідок цих обставин ОСОБА_1 вирішив використати для зарахування в якості аліментів кошти, що переводилися на ім`я ОСОБА_6 з боку ОСОБА_5 , яка є його матір`ю.

Кошти, які перераховувалися зацікавленій особі ОСОБА_5 , за допомогою системи MoneyGram з травня 2022 року по червень 2024 року, є коштами які перераховувала бабуся ОСОБА_5 (мати ОСОБА_1 ) для онука. Їх перерахування вона здійснювала за власним бажанням з метою підтримати і допомогти онукові, саме так вона повідомляла ОСОБА_6 в телефонному режимі при переведенні коштів і повідомляючи дані для отримання цих грошових переказів.

Посилання заявника на обставини того, що перераховані за допомогою системи MoneyGram з травня 2022 року по червень 2024 року кошти є його особистими заощадженнями, нічим не підтвердженні. Вказуючи на ці обставини, заявник намагається надати логічності своїй позиції щодо цих грошових зарахувань, та таким чином ввести суд в оману. ОСОБА_6 звертає увагу суду на те, що зарахування коштів на її ім`я відбувалось не від імені ОСОБА_1 , відповідно підтвердити мету їх перерахунку на її ім`я може тільки особа, яка їх зараховувала, тобто ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_6 вважає дії ОСОБА_1 незрозумілими та не логічними, зважаючи на те, що якщо він мав заощадження у такому розмірі вже станом на 2022 рік, то чому вони не були ним одразу зараховані на погашення заборгованість за аліментами у виконавчому провадженні, яка вже на той час мала значний розмір.

Від заінтересованої особи Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило.

ІІІ. Заяви(клопотання) учасників справи.

У час призначений до розгляду справи, особи що приймають участь у розгляді справи у судове засідання не з`явились. Про час, місце та дату проведення судового засідання повідомленні належним чином.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити.

Представники заінтересованих осіб за текстом пояснень заперечень проти вирішення справи без участі ОСОБА_6 та її представника не висловлювала.

Представник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неприбуття у судове засідання не повідомив, будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило.

ІV. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.04.2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

17.04.2025 від представника заінтересовано особи ОСОБА_6 адвоката Лодиги М.Т. надійшла заява про внесення її даних до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 766/4737/25.

02.05.2025 від представника заінтересованої особи ОСОБА_6 адвоката Лодиги М.Т. надійшла заява (разом із додатками), в якій викладено підстави заперечень щодо заявлених ОСОБА_1 вимог.

13.05.2025 від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

У час призначений для розгляду справи особи, що приймають участь у її розгляді у судове засідання не прибули, про день, час та місце проведення судового засідання з розгляду справи повідомлялися у відповідності до вимог діючого процесуального законодавства.

Заявник до суду подав заяву з проханням вирішити справу без його участі. Від представника Лодиги М.Т., що діє в інтересах ОСОБА_6 заперечень щодо вирішення заяви без їх участі до суду не надходило.

Тож за таких обставин, суд постановив розглянути справу без осіб, що приймають участь у розгляді справи.

Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

V. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено.

На примусовому виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 11.02.2020 перебуває виконавче провадження №61232408 з примусового виконання виконавчого листа №766/4692/18, виданого 13.12.2018 Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.03.2018 до досягнення ним повноліття. Вказане підтверджується наявним у матеріалах справи та наданих заявником листом в.о. начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Олександра Грос від 17.09.2024 № 44632.

Постановою старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюченко А.Є. від 14.01.2022 у виконавчому провадженні № 61232408 встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами. У постанові зазначено, що згідно розрахунку від 14.01.2022 за період з 01.03.2020 по 14.01.2022 сума заборгованості по аліментам складає 75630,16 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за вих.. №44864 від 18.09.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів у ВП 61232408 станом на 01.09.2024 року становить 166 909,66 грн. У січні-серпні 2024 року аліменти не сплачувалися. Станом на початок 2024 року заборгованість зі сплати аліментів становила 143 353,66 грн.

За відомостями з MoneyGram від 31.06.2024 року ОСОБА_5 у травні, липні, грудні 2022 року, у січні, лютому, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2023 року, у січні, квітні, травні, червні 2024 року, здійснювала перерахування грошових коштів на рахунки ОСОБА_7 у загальному розмірі 3 550 Євро.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 18.07.1989 року Дніпровським РАЦС м. Херсона ОСОБА_8 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №593.

Листом від 17.09.2024 року за вих. №44632 в.о. начальника Дніпровського РВ ДВС у місті Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) Грос О. повідомлено заявника про неможливість встановити, що виплати за відомостями з MoneyGram від 31.07.2024 року були здійснені на виконання рішення суду по справі №766/4692/18 ОСОБА_9 , оскільки переводи здійснювалися ОСОБА_5 , неможливо врахувати дані виплати як погашення заборгованості в рамках виконавчого провадження № 61232408.

Постановою старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кліміченко Г.С. від 23.02.2024 у виконавчому провадженні № 61232408 накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 146 298,16 грн.

VІ. Оцінка Суду.

Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право, що відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, або залишення заяви без розгляду якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи.

У цій справі ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту сплату ним аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з листопада 2022 року по квітень 2024 року у розмірі 3 550 Євро.

Заявлені вимоги, пов`язанні з доведенням відсутності у нього заборгованості зі сплати аліментів за період за період з листопада 2022 року по квітень 2024 року, що стягуються з останнього у примусовому порядку у ВП №61232408.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням та утриманням здійснюється Сімейним кодексом України.

Статтею 141 СК встановлено рівність прав та обов`язків батьків, щодо дитини. Зокрема визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 ст. 157 СК України.

За обставинами цієї справи, заявник зазначає, що ним виконувалося рішення суду про стягнення з нього аліментів, перекази аліментів за його дорученням здійснювала ОСОБА_8 (мати боржника). Остання перебувала за кордоном, а тому грошові перекази здійснювала через систему MoneyGram, була зазначена відправником та призначення платежу «сплата аліментів за ВП №61232408» не вказувалося.

З урахуванням здійснення грошових переказів ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок сплати аліментів на утримання дитини просив встановити факт перерахування грошових коштів його матір`ю, як сплату аліментів за ВП №61232408.

На підтвердження своїх вимог надав суду виписку міжнародних переказів системи MoneyGram, відповідно до якої починаючи з 11.05.2022 по 04.06.2024 здійснено грошові перекази: 11.05.2022 100 EUR, 12.07.2022 100 EUR, 06.12.2022 200 EUR, 04.01.2023 200 EUR, 20.02.2023 200 EUR, 15.04.2023 300 EUR, 11.05.2023 200 EUR, 21.06.2023 200 EUR, 13.07.2023 200 EUR, 19.08.2023 250 EUR, 11.09.2023 200 EUR, 11.10.2023 200 EUR, 16.11.2023 200 EUR, 06.12.2023 200 EUR, 09.01.2024 200 EUR, 11.04.2024 200 EUR, 07.05.2024 200 EUR, 04.06.2024 200 EUR. У даній виписці у графі «Sender» (в перекладі з англ. «відправник») зазначено « ОСОБА_10 », а в графі «Receiver» (в перекладі з англ. «приймач») зазначено « ОСОБА_11 ».

Із вищевказаної виписки вбачається, що ОСОБА_12 , яка є матір`ю заявника, періодично перераховувалися кошти на рахунок ОСОБА_7 , яка є зацікавленою особою у справі та стягувачем у виконавчому провадженні про стягнення аліментів.

Доказів перерахувань, які б здійснювалися безпосередньо ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_6 , у тому числі із призначенням платежу «аліменти», суду не надані. Доказів того, що перераховані ОСОБА_5 кошти були особистими коштами ОСОБА_1 , та були цілеспрямовано сплачені як аліменти за виконавчим провадженням № 61232408, суду також не надано.

Разом з цим, виконання судових рішень про стягнення аліментів здійснюють державні та приватні виконавці у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин першої і другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Згідно зі статтею 71 СК України порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно зі статтею 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчисляється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Як вбачається з Листа від 17.09.2024 року за вих. №44632 в.о. начальника Дніпровського РВ ДВС у місті Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) Грос О. заявника повідомлено про неможливість встановити, що виплати за відомостями з MoneyGram від 31.07.2024 року були здійснені на виконання рішення суду по справі №766/4692/18 ОСОБА_9 , оскільки переводи здійснювалися ОСОБА_5 , а тому неможливо врахувати дані виплати як погашення заборгованості в рамках виконавчого провадження № 61232408.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення юридичного факту, заявник просить встановити факт сплати ним аліментів на утримання дитини, проте встановлення такого факту може мати негативні наслідки як для матері так і для дитини.

Суд зауважує, що у своїй заяві ОСОБА_6 заперечила, що отримані від ОСОБА_5 кошти вона приймала як сплату аліментів від боржника, зазначивши про те, що у телефонній розмові з платником коштів ОСОБА_5 , остання їй повідомила про те, що перераховані кошти є особистою допомогою бабусі своєму онукові.

Встановлено, що у всіх платежах, здійснених ОСОБА_5 через систему MoneyGram отримувачем коштів вказана ОСОБА_13 , відомості про призначення платежів відсутні.

На підтвердження зазначених у заяві доводів заявником не надано належних та допустимих доказів зокрема того, що він уповноважував матір на сплату аліментів замість нього. Останнім також не надано доказів на підтвердження відсутності між ОСОБА_8 (матір боржника) та ОСОБА_2 будь-яких зобов`язальних правовідносин, на виконання яких мати заявника перераховувала останній грошові кошти. Суд також враховує, що за обставинами цієї справи ОСОБА_5 є бабою ОСОБА_14 , 2017 року народження, а тому, з урахуванням положень СК України, мала передбачені законом підстави направляти грошові кошти від свого імені на рахунок матері онука, а не лише в інтересах заявника, що узгоджується із поясненнями самої ОСОБА_6 ..

Таким чином, досліджуючи надані заявником докази на підтвердження факту сплати ОСОБА_1 ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_6 заперечує такий факт.

З огляду на зазначене вбачається, що у справі наявний спір про право щодо сплати/зарахування/відсутності заборгованості зі сплати аліментів тощо, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Доведення факту сплати аліментів або заборгованості за ними пов`язане з настанням(існуванням) та доведенням обставин їх перерахування, отримання та стосується зміну обсягу аліментних зобов`язань та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт не може встановлюватися у безспірному порядку на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Крім того, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

До того ж інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає її без розгляду.

Таким чином, за встановлених у цій справі конкретних обставин факт сплати аліментів(заборгованості) ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3 550 Євро в період з листопада 2022 року по квітень 2024 року не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку із чим заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 293-294, 315-319, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ), заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65036, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, буд. 34), ОСОБА_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про встановлення факту сплати аліментів - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду із позовом в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядку ст.355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 27.11.2025 року.

Суддя Є.М. Булах