Справа №721/849/25
Провадження 2/721/360/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

Головуючого судді: Проскурняка С.П.

за участю секретаря: Помазан М.В.

розглянувши матеріали цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 27.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №284199. Відповідно до індивідуальної частини цього договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу позику в сумі 3500,00 грн.

12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №1, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги, зокрема за кредитним договором №284199 від 27.08.2018 року.

27.12.2018 року між вказаними сторонами укладена додаткова угода №10 та підписаний реєстр прав вимоги №11, згідно яких право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Відповідно до протоколу загальних зборів № 1706 від 25.07.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС».

ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 15635,00 грн, яка складається з: 3500,00 - грн основний борг, 1890,00 - грн борг за процентами, 9345,00 грн борг за пенею і штрафами.

Також, у зв`язку із непогашенням відповідачем боргу за кредитним договором № №284199 від 27.08.2018 року позивачем здійснено нарахування згідно ст. 625 ЦК України трьох відсотків річних та індексу інфляції на суму заборгованості у таких розмірах: сума інфляційних втрат за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 складає 3418,82 грн, сума 3% річних за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 складає 1408,44 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 20462,26 грн, яка складається з: суми заборгованості 15635,00 грн, суми інфляційних втрат 3418,82 грн, суми 3% річних 1408,44 грн, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 27.08.2025 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу надсилались копія ухвали суду про відкриття провадження у порядку спрощеного провадження та копія позовної заяви з додатками, проте заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду від нього не надходило.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог.

Судом встановлено, що 27.08.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений договір про надання фінансового кредиту №284199, за умовами якого останньому надано грошові кошти в розмірі 3500,00 грн, строком на 30 днів, фіксованою процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 0,9% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, що становить 328,50% річних у межах строку надання кредиту/а.с.10-11/.

Згідно з п.1.3 Договору сукупна вартість кредиту складає 127,00% від суми кредиту або 4445,00 грн та включає в себе: відсотки за користування кредитом 27,00% від суми кредиту у відсотковому виразі або 945,00 грн у грошовому виразі.

Відповідно до п.1.6 Договору, Клієнт має право ініціювати продовження строку користування кредитом. Для цього він зобов`язаний у повному обсязі сплатити нараховані на дату продовження (пролонгації) проценти за користування кредитом, а також пеню та штрафи (у разі наявності). У такому разі та за умови що залишок тіла кредиту складає не менше ніж 400 грн., строк користування кредитом автоматично продовжується (пролонговується) з дати внесення необхідної суми грошових коштів на такий самий строк і на таких самих умовах (при цьому укладення додаткового договору не потребується).

Згідно п. 1.7 Договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання фінансових кредитів, які розміщені на сайті www.creditplus.ua. Підписуючи договір, клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

Відповідно до п.3.1 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно Графіка платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.

Нарахування відсотків за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, починаючи з наступного дня після надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за договором (п.3.2 Договору).

У Додатку №1 до договору №284199 від 27.08.2018 зазначений Графік розрахунків, в якому зазначена дата повернення кредиту не пізніше 26.09.2018, сума кредиту 3500,00 грн, сума нарахованих процентів 945,00 грн, для продовження строку користування кредитом необхідно сплатити 945,00 грн, а також зазначені реквізити для оплати/а.с.12/.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

За правилами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п.12 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Частиною 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, згідно яких позичальника було повідомлено, зокрема, що у разі надання йому кредиту, останній за договором кредиту зобов`язаний буде сплачувати проценти, розмір та порядок нарахування яких визначено в договорі, з яким ОСОБА_1 ознайомився та без будь-яких заперечень підписав в електронному вигляді.

Згідно інформації ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» 27.08.2018 перераховано грошові кошти у сумі 3500,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 141650, номер транзакції в системі WayForPay creditplus-610948/а.с.30/.

Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості), наданої ТОВ «Авентус Україна», заборгованість ОСОБА_1 станом на 27.12.2018 становить 15635,00 грн/а.с.35-37/.

12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» передано за плату права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги/а.с.42-44/.

27.12.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» укладено додаткову угоду №10 до договору факторингу №1 від 12.04.2018 року та підписаний реєстр прав вимоги №11, згідно якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»/а.с.21-22/.

Відповідно до протоколу загальних зборів № 1706 від 25.07.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю«Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю«ВІН ФІНАНС»/а.с.17/.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем визначений період нарахування інфляційних витрат та 3% річних з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року.

Враховуючи, що розмір заборгованості за кредитним договором становить 15635,00 грн, розмір інфляційних витрат за вказаний період складає 3418,82 грн та 3% річних 1408,44 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФІН ФІНАНС».

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши надані матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також, враховуючи, що відповідач не виконує своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, відповідно, не надав суду доказів на спростування вказаного, а також не заперечував щодо розміру заборгованості, приходить до висновку, що позов ТОВ «ВІН ФІНАНС» є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 6500 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу, підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: договір № 33 від 22.03.2024, в якому міститься детальний опис робіт, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги на суму 5000 грн, детальний опис робіт виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської»/а.с.19, 23, 39-41/.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, суд вважає, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.11,15-16,509-510,526-527,536,553-554 ЦК України, ст.ст. 4-6,76-81,95,141,265,353-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС»заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №284199 від 27 серпня 2018 року в розмірі 20462,26 грн, яка складається з: суми заборгованості 15635,00 грн, суми інфляційних втрат -3418,82 грн, суми 3% річних -1408,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», юридична адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: С.П. Проскурняк