Номер провадження2/205/4924/25
07 листопада 2025 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Новокодацького районного суду міста Дніпра від 17.10.2025 року у задоволені первісного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення аліментів та встановлення юридичного факту, відмовлено в повному обсязі. Зустрічний позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Нігояна, буд.77), ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце знаходження: АДРЕСА_3 ), про визначення місця проживання дитини з батьком та встановлення юридичного факту, задоволено частково. Вирішено встановити факт самостійного виховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а у задоволені решти вимог ОСОБА_2 за зустрічним позовом до ОСОБА_1 відмовлено. Також вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на нижченаведене.

Сторони у судове засідання з приводу означеного питання щодо ухвалення додаткового рішення не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

В силу вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку із чим суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення за відсутності вказаних учасників справи.

Як підтверджено матеріалами справи вищевказаним рішенням Новокодацького районного суду міста Дніпра від 17.10.2025 року вирішено встановити факт самостійного виховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Одночасно із цим таке рішення суду, яким по суті встановлено факт самостійного виховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не містить висновків суду по суті спору стосовно встановлення заявленої позовної вимоги за зустрічним позовом про встановлення факту самостійного утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд з вказаного приводу зазначає, що згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обставина щодо утримання вказаної дитини є предметом спору між сторонами у даній справі, у зв`язку із чим такий спір також підлягає вирішенню в судовому порядку у спосіб постановлення судового рішення.

В даному випадку, судом на підставі таких письмових доказів як комісійний Акт перевірки житлових умов від 23.11.2021 року, комісійний Акт перевірки житлових умов від 31.08.2022 року, Акт про фактичне місце проживання особи від 25.08.2025 року встановлено, що дитина, як мінімум з листопада 2021 року проживає разом із батьком, і саме відповідач за первісним позовом самостійно займається її вихованням та утриманням, забезпечує його матеріально та піклується про нього.

Тобто відповідач за первісним позовом, саме як батько, належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує його усім необхідним, проявляє батьківську турботу, піклується про його фізичний та духовний розвиток, цікавиться станом здоров`я та успіхами, виявляє інтерес до його внутрішнього світу.

Суд вказує, що заперечуючи проти задоволення такої позовної вимоги, у тому числі з підстав її недоведеності, позивач за первісним позовом так і не подала суду будь-яких доказів, що спростовували б наведені обставини.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)./

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

В даному випадку позивачем за первісним позовом не подано суду доказів, які б одночасно відповідали критеріям належності, допустимості, достатності та які б спростовували факти проживання дитини разом з батьком, здійснення ним самостійного виховання та утримання такої малолітньої дитини.

Як вказувалось вище, судом встановлена наявність спору у сторін з приводу таких обставин.

У зв`язку з чим суд доходить висновку, що слід встановити у судовому порядку також факт самостійного утримання батьком свого малолітнього сина.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, яке за своїм змістом повністю відповідає мотивувальний частині вказаного судового рішення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.270, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 205/12271/25 (2/205/4924/25) за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення аліментів та встановлення юридичного факту, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визначення місця проживання дитини з батьком та встановлення юридичного факту, виклавши його пункт 3 у наступній редакції:

3. Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан