Справа № 175/7317/25
Провадження № 2/175/1703/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Дніпровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченко О.Г.

з секретарем Кульпіною Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін в приміщенні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області в селищі Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по сплаті аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по сплаті аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 24 квітня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Самарської районної ради м.Дніпропетровська зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року шлюб розірвано. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року у справі № 175/1004/20 вирішено стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 24 березня 2020 року. На виконання вказаного судового рішення, Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист від 14.12.2020 року. Відповідно до вказаного виконавчого листа Слобожанським ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 19.01.2021 року відкрито виконавче провадження № 64184111. У зв`язку із тривалим невиконанням вказаного судового рішення державним виконавцем вчиняються певні виконавчі дії з примусового виконання рішення суду. Також Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 року у справі № 175/583/22 стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , неустойку (пеню) по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 86 262 грн. 00 коп. за період з березня 2020 року по січень 2022 року. Незважаючи на викладені вище факти, боржник ОСОБА_2 продовжує неналежним чином виконувати вказане судового рішення, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка станом на 01.05.2025 року складає 152 804,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) по виконавчому провадженню № 64184111. В сукупності ці дії свідчать про наявність вини ОСОБА_2 в утворенні заборгованості зі сплати аліментів. Оскільки рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 року у справі № 175/583/22 стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , неустойку(пеню) по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 86 262 грн. 00 коп. за період з березня 2020 року по січень 2022 року, розрахунок суми пені за прострочення сплати аліментів повинен проводитись за період з лютого 2022 року по квітень 2025 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) по виконавчому провадженню № 64184111, боржником ОСОБА_2 сплачено (стягнуто виконавцем) з жовтня 2021 року по квітень 2025 року у рахунок погашення заборгованості загальну суму 95 196 грн., яка розподіляється на період з початку виникнення заборгованості з березня 2020 року по січень 2022 року. При цьому залишок суми у розмірі 804 грн. перераховується у якості часткового погашення боргу за лютий 2022 року. З урахуванням розрахунку позивача сума пені за прострочення сплати аліментів складає 891 041,84 гривень. Однак враховуючи вимоги частини першої статті 196 СК України, яка обмежує одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, тому сума заборгованості неустойки пені становить 100 відсотків наявної заборгованості, а саме: 152 804,00 грн., тому позивач просив суд стягнути стягнути з відповідача на його користь неустойку (пеню) по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з лютого 2022 року по квітень 2025 року у розмірі 152 804,00 грн.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано.

Відповідач, відповідно до ч. 7 ст.178 ЦПК України, відзив до суду не подавав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач та/або його представник в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суду не повідомили, правом надання відзиву на позов не скористався. Причини їх неявки в судове засідання судом визнаються не поважними, оцінюються судом як спосіб затягування розгляду справи і недобросовісне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, а тому з урахуванням зазначеного, відношення сторін до своїх процесуальних прав та обов`язків і тривалості розгляду справи, суд вважає, що відсутність відповідача не перешкоджає розгляду справи. Отже, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних матеріалів і доказів. При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Таким чином, суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаного відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Судом встановлено, сторони з 24 квітня 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають спільну дитину: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням суду від 04 серпня 2020 року шлюб між сторонами розірвано.

Також судом встановлено, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року у справі № 175/1004/20 стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 24 березня 2020 року.

На виконання вказаного судового рішення, Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист від 14.12.2020 року.

Відповідно до вказаного виконавчого листа Слобожанським ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 19.01.2021 року відкрито виконавче провадження № 64184111.

У зв`язку із тривалим невиконанням вказаного судового рішення 16 серпня 2021 року державним виконавцем винесено декілька постанов, а саме: постанову про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України; постанову про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві полювання; постанову про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві користування зброєю; постанову про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами. Внесено до Єдиного реєстру боржників.

Крім того 10 вересня 2021 року у зв`язку із тривалим невиконанням вказаного судового рішення державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 , а 16 грудня 2021 року у зв`язку із тривалим невиконанням вказаного судового рішення державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_2 .

Також встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 року у справі № 175/583/22 стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , неустойку (пеню) по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 86 262 грн. 00 коп. за період з березня 2020 року по січень 2022 року.

Незважаючи на викладені вище факти, боржник ОСОБА_2 продовжує неналежним чином виконувати вказане судового рішення, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка станом на 01.05.2025 року складає 152 804,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) по виконавчому провадженню № 64184111. В сукупності ці дії свідчать про наявність вини ОСОБА_2 в утворенні заборгованості зі сплати аліментів.

Внаслідок чого позивачка вимушена звертатись до суду за захистом свої прав.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до правової позиції, висловленої у висновках Великої Палати Верховного суду, викладених у постанові від 03 квітня 2019 року (справа № 333/6020/16-ц) - правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням розрахунку позивача сума пені за прострочення сплати аліментів складає 891 041,84 гривень. Однак враховуючи вимоги частини першої статті 196 СК України, яка обмежує одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, тому сума заборгованості неустойки пені становить 100 відсотків наявної заборгованості, а саме: 152 804,00 грн.

З огляду на те, що розмір неустойки за правилами ст. 196 СК України не може бути більше 100 відсотків самої заборгованості, позивач просила стягнути неустойку (пеню) за період з лютого 2022 року по квітень 2025 року у розмірі 152 804,00 грн.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом ст. ст. 180, 181, 184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи вимоги частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України сума пені за прострочення сплати аліментів не може перевищувати 100 відсотків суми боргу.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з лютого 2022 року по квітень 2025 року у розмірі 152 804,00 грн.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності з ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тобто, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 1211.20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по сплаті аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , неустойку (пеню) по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з лютого 2022 року по квітень 2025 року у розмірі 152 804,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211.20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.Г. Васюченко