Номер справи 171/4087/25
Номер провадження 2-о/171/126/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.25 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

секретаря судового засідання Ровна Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Апостолове заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтеерсах ОСОБА_2 , заінтересована особа Шахта ім. Коротченко про встановлення факту належності трудової книжки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтеерсах ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки НОМЕР_1 заповненої 08.07.1980 року, де невірно зазначено по-батькові. В обгрунтування заяви вказує, що у зв`язку з досягненням нею пенсійного віку, ОСОБА_2 в листопаді 2024 року звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 12.11.2024 року заявниці відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки до страхового стажу не зараховано період роботи, згідно запису в трудовій книжнці серії НОМЕР_1 від 08.07.1980 року, зміна прізвища не завірена належним чином. Свідоцтво про шлюб не взято до уваги, оскільки зазначено по-батькові російською « ОСОБА_3 », яке не співзвучно із написанням по-батькові української « ОСОБА_4 », вказне в посвідці на постійне проживання НОМЕР_2 . Вказана помилка, що міститься в трудовій книжці, має значення для реалізації її права на пенсійне забезпечення.

В судове засідання заявник та її представник не з`явились.

Представник заінтересованої особи до судого засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Оскільки неявка учасників справи не перешкоджає розгляду даної справи по суті, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб 10.07.1984 року, після укладення шлюбу прізвище дружини ОСОБА_7 , чоловіка ОСОБА_7 .

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 08.07.1980 року на ім`я ОСОБА_8 .

Відповідно до Рішення ГУ ПФУ у Львівській області про відмову у призначенні пенсії № 65 від 12.11.2024 до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 08.07.1980, оскьльки зміна прізвище не завірена належним чином. Свідоцтво про шлюб № НОМЕР_3 від 14.07.1984 не взято до уваги, оскільки зазначено по батькові, російською « ОСОБА_3 », написання, якого не співзвучно з написанням по батькові, українською мовою « ОСОБА_4 », вказаним в посвідці на постійне місце проживання НОМЕР_2 .

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України також визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Суд звертає увагу на те, що заявниця звернуласб із заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки, оскільки при зверненні до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії у представленій нею трудовій книжці виявлено помилки у написанні по батькові, внаслідок чого виникла розбіжність з іншими документами, що зумовило не зарахування до страхового стажу періоди роботи, які вказані в трудовій книжці.

Тобто, фактично заявник звернувся до суду про встановлення факту належності йому трудової книжки з метою подальшого звернення за призначенням пенсії за віком. У даному випадку заявником не ставиться питання підтвердження трудового (страхового) стажу, а лише підтвердження належності їй трудової книжки для реалізації права звернення щодо вирішення питання пенсійного забезпечення, відтак на даному етапі не вбачається спору про право.

Окрім того, як зазначає Верховний суд у постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документу, що підтверджують трудовий стаж та дають право на призначення пенсії.

При цьому, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

У правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що дійсно існує розбіжність по батькові заявниці, що вказана в трудовій книжці з іншими належними їй документами.

При цьому, суд звертає увагу на те, що заявниця не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею.

Беручи до уваги також те, що встановлення даного факту для заявниці має юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права пенсійного забезпечення, при цьому внести відповідні виправлення до трудової книжки в позасудовому порядку заявниця не має можливості, відтак подана заява піставна та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 258, 259, 263-265, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтеерсах ОСОБА_2 , заінтересована особа Шахта ім. Коротченко про встановлення факту належності трудової книжки - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 08.07.1980 року на ім`я « ОСОБА_2 » (дівоче прізвище ОСОБА_8 ).

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Ліпчанський