Справа № 438/1957/25
Провадження № 2-о/438/101/2025
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

15 грудня 2025 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

11 грудня 2025 року до Бориславського міського суду надійшла вищевказана заява.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано для розгляду судді Слишу А.Т. 11 грудня 2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вимоги до змісту та форми заяви про видачу обмежувального припису визначені статтею 350-4 ЦПК України.

Відповідно до положень цієї статті у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути, зокрема, зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують. У разі неможливості надати докази, до заяви може бути додане клопотання про їх витребування.

Аналогічні положення містяться й у ст.175,177 ЦПК України, які визначають форму і зміст позовної заяви та перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановив, що заява про видачу обмежувального припису не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України, відповідно до якої у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1, 2 ст.350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб.

Відповідно до ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки неможливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

У порушення вищезазначених вимог заявницею не додано доказів на підтвердження того, що вона підпадає під ознаки осіб, які мають право на подачу заяви про видачу обмежувального припису.

Суду не надано доказів та не зазначено, якими доказами буде підтверджуватися факт спільного проживання заявника із заінтересованою особою в контексті часу звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

За результатами вивчення заяви суд дійшов висновку, що її подано без додержання вищенаведених вимог процесуального закону, оскільки у заяві взагалі не зазначені обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують. Так, заявниця, покликаючись на правопорушення, вчинені заінтересованою особою, подає виключно одну копію заяви про звернення до правоохоронного органу.

А тому заявниці необхідно надати суду докази на підтвердження факту родинних стосунків із ОСОБА_2 , факту наявності у заявника статусу особи, яка має право на подачу заяви про видачу обмежувального припису, факту спільного (тимчасового) проживання із ОСОБА_2 на час звернення до суду із даною заявою та докази, що підтверджують обставини, які свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, так як відповідно до ч. 3 ст.26 Закону України «Про запобігання та проти дію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин заяву про видачу обмежувального припису необхідно залишити без руху та надати заявниці строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.175-177,185,260,261,294,353 ЦПК України,

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - залишити без руху, надавши заявниці строк у десять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз`яснити, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Андрій СЛИШ