Справа № 462/6937/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 грудня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - Гедз Б.М.,

за участю: секретаря судових засідань Сеньків Х.М.

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

встановив:

Позивачі звернулися з позовом до суду, в якому просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивують тим, що в спірній квартирі, яка є неприватизована зареєстровані позивачі та відповідач ОСОБА_3 колишній чоловік ОСОБА_1 , з яким розірвано шлюб відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 03.03.2017. Відповідач у 2014 року добровільно залишив спірну квартиру, забрав всі свої речі і з того часу там не проживає, хоча доступ до квартир має, витрат по утриманні квартири не несе, місце проживання його не відоме. Згідно з відповіддю ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 07.07.2025 ОСОБА_3 у період з 2017 року по даний час з того приводу, що йому чинять перешкоди у користуванні квартирою не звертався. Враховуючи, що відповідач тривалий час, без поважних причин не проживає в спірній квартирі, тому просят позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.09.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, допитана як свідок, за її згодою, позовні вимоги підтримала, показання надала аналогічні викладеним у позовній заяві. Доповнила, що у спірній квартирі проживає вона і син ОСОБА_2 , квартира не приватизована. Зазначила, що відповідач більше дванадцяти років без поважних причин не проживає у спірній квартирі, квартиру залишив добровільно, забравс всі свої речі, ніхто не чинив і не чинить йому перешкод у користуванні квартирою, оплату за комунальні послуги не здійснює, квартирою не цікавиться. Просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні допитаний як свідок, за його згодою, позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, при цьому, доповнив, що відповідач його батько ОСОБА_3 з 2014 року без поважних причин відсутній у спірній квартирі, не несе витрат на утримання та оплату житлово-комунальних послуг, не спілкується з позивачами та не цікавиться житлом. В 2023 році він намагавс я налагодити відносини з батьком, проте безрезультатно. Він пішов проживати до іншої жінки, жодних його речей у квартирі немає. Крім того, позивачі хочуть реалізувати своє право на приватизацію державного житлового фонду, тому звернулися до суду. Просить позов задовольнити.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подав.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачів, допитаних як свідків, покази свідка ОСОБА_4 , яка є безпосередньою сусідкою позивачів і підтвердила, що відповідач більше 10 років не проживає у спірному житлі без поважних причин, він зловживав адгокольними напоями, вчиняв скандали, добровільно залишив квартиру, пішов до іншої жінки, речей його в квартирі не бачила, йому ніхто не чинив перешкод у користуванні квартирою, квартирою опікуються позивачі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 29,0 кв.м є не приватизована і в такій зареєстровані: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується копією довідки ОСББ «Титан» від 05.09.2025 та довідкою ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 20.10.2025 про те, що вказана квартира на праві приватної власності не зареєстрована.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано, про що 03.03.2017 складено відповідний актвоий запис.

Згідно ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

При цьому, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі з 2014 року, що підтверджується актами ОСББ Титан» від 12.12.2023, 01.01.2024, 05.02.2025 та довідкою ОСББ «Титан» від 04.06.2025.

Згідно з відповіддю ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 07.07.2025 ОСОБА_3 у період з 2017 року по даний час з того приводу, що йому чинять перешкоди у користуванні квартирою не звертався.

Відповідно до квитанцій про сплату за комунальні послуги, таку оплату вносила ОСОБА_5 дружина позивача та невістка позивачки, що підтверджується копіями квитанцій, копією паспорта ОСОБА_5 та копією свідоцтва про шлюб.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до чинного житлового законодавства (ст. 71 ЖК України) при відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї, в тому числі колишніх, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

В п. 10 постанови Пленум Верховного суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачами спірного жилого приміщення судом не встановлено.

У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Таким чином, враховуючи досліджені судом письмові докази, покази свідка, суд вважає доведеним той факт, що відповідач з 2014 року не проживає у спірній квартирі та не користується спірним житлом без поважних причин, оскільки перешкод в користуванні таким йому ніхто і ніколи не чинив.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач не користується квартирою АДРЕСА_2 понад визначений ст.71 ЖК України шестимісячний термін, протягом якого за ними зберігалося право на користування вказаним жилим приміщенням, в судовому засіданні не встановлено поважності причини його відсутності, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 9, 71, 72 ЖК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, АДРЕСА_3 .

Повне заочне рішення суду складено 05 грудня 2025 року.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/6937/25.

Суддя Б.М. Гедз