_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4809/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Петрової А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулась з позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 71409,81 гривень.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб. У шлюбі народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.01.2017 року у справі №520/14532/16-ц шлюб було розірвано.

16 вересня 2021 року рішенням Київського районного суду м. Одеси у справі №947/2637/21 на ОСОБА_1 було покладено обов`язок сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_4 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно. Однак, враховуючи той факт, що з червня 2021 року донька постійно проживає разом з батьком ОСОБА_1 , який здійснює повне утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та забезпечує її побутові, освітні, медичні та інші потреби, а мати участі у фінансовому забезпеченні дитини не бере, виникла необхідність звернутися до суду з позовом про звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на доньку ОСОБА_4 у зв`язку з постійним проживанням доньки разом з ним.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено. 11 березня 2025 року Одеським апеляційним судом винесено постанову, якою рішення Київського районного суду м. Одеси скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від сплати аліментів за Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2021 року у справі № 947/2637/21 на користь ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стверджує, що позивач самостійно матеріально утримує спільну доньку та належним чином піклується про її здоров`я, інтелектуальний та духовних розвиток. Зазначає, що відповідач фактично не приймає фінансової участі у забезпеченні доньки, оскільки донька з червня 2021 року проживає з батьком. На навчання, розвиток та лікування дитини з червня 2021 року позивач додатково витратив 142 819, 62 гривень 62 коп., половина з яких, на думку позивача, підлягають стягненню з відповідача, а саме: 71 409, 81 гривень.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 23 липня 2025 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 18.09.2025 року на 14.00 год.

У судове засідання, призначене на 19.09.2025 року, з`явився позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 , які заявили клопотання про витребування доказів, а саме просили витребувати з банківських установ інформацію про доходи відповідачки та витребувати з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо громадянки України ОСОБА_2 за період з 01.01.2025 року та дотепер.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти витребування інформації з банківських установ та не заперечувала проти витребування інформації з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області.

Ухвалою суду від 18.09.2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, задоволено частково. Витребувано з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (код , місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо громадянки України ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) за період з 01.01.2025 року по дату надання відповіді на цю ухвалу. Встановлено строк виконання даної ухвали до наступного судового засідання, призначеного на 03.11.2025 року о 14.00 годині.

20.10.2025 року засобами поштового зв`язку з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області надійшли витребувані докази.

У судовому засіданні, призначеному на 03.11.2025 року, відповідач ОСОБА_2 надала Письмові пояснення по справі, в яких просила у задоволенні позову відмовити.

В ході судового засідання, призначеного на 03.11.2025 року, представник позивача ОСОБА_3 підтримала клопотання про витребування доказів, а саме просила витребувати з банківських установ інформацію про доходи відповідачки.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти витребування інформації з банківських установ, зазначаючи, що у неї немає відкритих рахунків в цих установах.

Ухвалою суду від 03.11.2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, задоволено. Витребувано з: Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк «ПУМБ», Акціонерного товариства «Укрсиббанк», , Акціонерного товариства «Райффайзен банк», , Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», , Акціонерного товариства «Універсал Банк», , Акціонерного товариства «Сенс Банк», , дані щодо відкриття (оформлення) рахунків (карт), громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та виписки по вказаних рахунках за період з 01.01.2025 року по дату виконання цієї ухвали. Встановлено строк виконання даної ухвали до наступного підготовчого засідання, призначеного на 04.12.2025 року о 14.00 годині.

13.11.2025 року до канцелярії суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшли Заперечення на письмові пояснення відповідача.

19.11.2025 року засобами поштового зв`язку від Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк «ПУМБ» надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування доказів, згідно якої Банк повідомляє, що за період з 01.01.2025 року по 11.11.2025 року відсутні відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

21.11.2025 року засобами поштового зв`язку від Акціонерного товариства «Райффайзен банк» надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування доказів, згідно якої Банк повідомляє, що відсутні відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

25.11.2025 року засобами поштового зв`язку від Акціонерного товариства «Укрсиббанк» надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування доказів, згідно якої Банк повідомляє, що відсутні відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

25.11.2025 року засобами поштового зв`язку від Акціонерного товариства «Сенс Банк» надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування доказів, згідно якої Банк повідомляє, що відсутні відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

27.11.2025 року на електронну пошту суду від Акціонерного товариства «Універсал Банк» надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування доказів, згідно якої Банк повідомляє, що станом на 01.01.2025 року на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) Банком було відкриті банківські рахунки: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Надано Довідки про Рух коштів: по банківському рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2025 по 21.11.2025 року; по банківському рахунку НОМЕР_3 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2025 по 21.11.2025 року; по банківському рахунку НОМЕР_4 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2025 по 21.11.2025 року.

28.11.2025 року засобами поштового зв`язку, від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування доказів, згідно якої Банк надав відомості про відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В ході судового засідання, призначеного на 04.12.2025 року, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 заявила клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з витребуваними документами, які надійшли з банківських установ.

За клопотанням представника позивача, для ознайомлення з матеріалами справи, розгляд справи було відкладено до 10.12.2025 року до 14.15 год.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання, не зявилася, сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила, однак, у судовому засіданні 04.12.2025 року надала пояснення та заперечення на поданий позов.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 25.02.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що було складено відповідний актовий запис № 148.

У шлюбі народилися донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 13.01.2017 року по цивільній справі №520/14532/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2021 року по цивільній справі № 947/2637/21 стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 січня 2021 року та до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 січня 2021 року та до досягнення ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів відмовлено.

11 березня 2025 року Одеським апеляційним судом винесено постанову, якою рішення Київського районного суду м. Одеси скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким звільнено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , від сплати аліментів за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2021 року по справі № 947/2637/21, на користь: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 22 січня 2021 року та до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, пов`язаних зі здобуттям вищої освіти, суд зазначає наступне.

Згідно матеріалів справи, 03 серпня 2024 року між ОСОБА_1 , який діяв в інтересах ОСОБА_4 , та Міжнародним гуманітарним університетом було укладено договір про надання освітніх послуг №053-052-1К, строком дії з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2027 року.

Пунктом 3.3 Договору №053-052-1К від 03 серпня 2024 року визначено розмір витрат за надання освітніх послуг, який складає 88 500, а саме: 1 курс (2024/2025 навчальний рік) 29500 гривень; 2 курс (2025/2026 навчальний рік) 29500 гривень; 3 курс (2026/2027 навчальний рік) 29500 гривень.

Згідно матеріалів справи, на виконання умов Договору №053-052-1К від 03 серпня 2024 року, ОСОБА_1 здійснювалися наступні платежі: 27 500 гривень, що підтверджується квитанцією від 11.07.2024 року та 2 000 гривень, що підтверджується квитанцією від 16.08.2024 року; 29 500 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 09.07.2025 року.

Згідно Правової позиції Верховного суду, викладеної у Постанові від 12.01.2022 року у справі № 640/15771/19, зазначено, що виходячи із аналізу статті 155 СК України та встановлених обставин справи, що є предметом касаційного перегляду, колегія суддів Верховного Суду вважає, що надання послуг із організації вступу до вищих навчальних закладів для здобуття професійної освіти, щодо підготовки документів для поїздки на навчання до навчального закладу Oxford International до Великої Британії та Канади, вступ до навчального закладу за кордоном та консультації з цих питань є тими особливими обставинами, щодо яких передбачено стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, відповідно до положень статті 185 СК України.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Отже, понесені позивачем витрати, пов`язані зі здобуттям вищої освіти ОСОБА_4 відносяться до категорії додаткових витрат, які підлягають відшкодуванню.

Оскільки позивачем надано квитанції про оплату навчання ОСОБА_4 у сумі 59000 гривень, з відповідача слід стягнути суму 29500 гривень на відшкодування цих витрат.

У позовній заяві зазначено, що позивачем також понесені додаткові витрати на пошиття форми для подальшого навчання в Міжнародному гуманітарному університеті, що є невід`ємною політикою навчального закладу та є обов`язковою умовою навчання для всіх студентів. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути також витрати, пов`язані з пошивом форми у розмірі 3 440 грн. (6880 грн. : 2).

В якості доказів витрат, пов`язаних з пошивом форми позивачем надано Розрахунок на суму 6880 гривень, де отримучем коштів зазначено ОСОБА_7 , призначення платежу комплект форменного одягу.

Матеріали справи містять копію квитанції від 09.08.2024 року, де платником зазначений ОСОБА_1 , призначення платежу переказ особистих коштів, отримувач не зазначений, платіжний інструмент не співпадає з реквізитами зазначеними в Розрахунку, сума 10760 гривень, а в розрахунку 6880 гривень.

Таким чином, переказ власних грошових коштів ОСОБА_1 на невідомий банківський рахунок жодним чином не є доказом того, що позивач сплачував власні грошові кошти за пошиття форми для ОСОБА_4 .

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дитину, пов`язаних з пошиттям форми, задоволенню не підлягають.

Щодо додаткових витрат, пов`язаних зі станом здоров`я ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

Згідно матеріалів справи, 12 грудня 2023 року ОСОБА_4 отримала консультативний висновок спеціаліста з діагнозом пієлоектазія, за результатами якого направлено на проведення подальших обстежень.

Згідно рахунків ТОВ «Смартлаб» було сплачено наступні кошти: рахунок № НОМЕР_6 від 04.01.2024 року на суму 1835,10 грн.; рахунок № НОМЕР_7 від 12.12.2023 року на суму 690 грн.; рахунок №070 від 24.01.2025 року на суму 840 грн.; рахунок №471 від 02.02.2025 року на суму 1791 грн. Оплата вищезазначених рахунків підтверджується відповідними квитанціями, доданими до матеріалів справи.

Таким чином, з відповідача слід стягнути суму 2578,05 гривень (5156,10 гривень : 2) на відшкодування цих витрат.

Задовольняючи позов у даній частині, суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що їй не відомо про такий діагноз доньки та необхідність проходження лікування, так як було встановлено у судовому засіданні, донька з відповідачем не проживає, однак, необхідність лікування та його оплата була підтверджена під час судового розгляду.

Відповідачем ОСОБА_2 у судовому засіданні було визнано, що донька ОСОБА_4 їздила до м. Києва, тому витрати на поїздку також підлягають відшкодуванню. Матеріали справи містять квитки Укрзалізниці на суму 839,41 гривень та 773,11 гривень.

Таким чином, з відповідача слід стягнути суму 806,26 гривень (1612,52 гривень : 2) на відшкодування цих витрат.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, пов`язані з розвитком танцювальних здібностей. В позовній заяві зазначено, що починаючи з 2021 року і дотепер ОСОБА_4 займається сучасними танцями, в тому числі, в танцювальному клубі «Lizard dance studio», що проходять в приміщенні за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, буд. 8 в. Зазначає, що серед своєї групи ОСОБА_4 виявляє великий інтерес до танців, заняття їй подобаються, зокрема, вона має здібності до даного виду спорту, демонструє бажання розвиватися й далі. ОСОБА_4 виявляє високі результати, дисциплінована, харизматична, чітко виконує команди тренера. Досягнення дочки та особливі схильності до танців підтверджуються великою кількістю грамот за участь у різноманітних конкурсах та чемпіонатах. У зв`язку з чим батько має систематичні додаткові витрати на оплату занять доньки танцями, що підтверджується квитанціями про сплату вартості занять на банківські карти тренера ОСОБА_8 . Зазначає, що в період з 2023 року по 2025 рік, позивачем було сплачено грошові кошти за зайняття танцями у сумі 42 153,52 гривень, що включає в себе: вартість занять, пошиття костюмів, участь у змаганнях, білети на потяг до м. Києва для подальшої участі в змаганнях.

На підтвердження вказаних вимог, позивачем було надано копії наступних платіжних інструкцій: копію платіжної інструкції Р24АD2132 на суму 1909,55 грн.; копію платіжної інструкції Р24АD6359 на суму 1909,55 грн.; копію платіжної інструкції Р24АD6197 на суму 1909,55 грн.; копію платіжної інструкції Р24АD8252 на суму 2010,05 грн.; копію платіжної інструкції Р24АD5303 на суму 804,02 грн.; копію платіжної інструкції Р24АD1380 на суму 4221,11 грн.; копію платіжної інструкції Р24АD7203 на суму 402,01 грн.; копію платіжної інструкції Р24А230930496D7241 на суму 2412,06 грн.; копію платіжної інструкції Р24АD0621 на суму 2814,07 грн.; копію платіжної інструкції Р24АD3013 на суму 2814,07 грн.; копію платіжної інструкції Р24АD8472 на суму 1859,30 грн.; копію платіжної інструкції Р24АD1387 на суму 1608,04 грн.;

Із вказаних платіжних інструкцій вбачається, що платник ОСОБА_9 здійснювала переказ власних грошових коштів із власного банківського рахунку на банківський рахунок отримувача ОСОБА_8 , призначення платежу переказ власних коштів.

Однак, переказ власних грошових коштів ОСОБА_9 на банківський рахунок ОСОБА_8 не є доказом того, що позивач сплачував власні грошові кошти саме за зайняття доньки ОСОБА_4 у танцювальному клубу за період з 2023 по 2025 рік у розмірі 42153,52 грн.

Також на підтвердження сплати грошових коштів за зайняття доньки ОСОБА_4 танцями за період з 2023 по 2025 рік, позивачем було надано наступні банківські квитанції: копія квитанції АТ «Універсал Банк» №Х8МС-Х0М7-Е798-18В9 від 28.05.2024 у сумі 3900 грн.; копія квитанції АТ «Універсал Банк» №4КТК-041Е-Н366-30В9 від 18.12.2024 у сумі 2800 грн.; копія квитанції АТ «Універсал Банк» №1МН0-В5ВМ-003К-6021 від 12.06.2025 у сумі 1350 грн.

Із вказаних платіжних інструкцій вбачається, що відправник ОСОБА_9 здійснювала переказ власних грошових коштів із власного банківського рахунку на банківський рахунок « НОМЕР_8 » отримувач не зазначений, призначення платежу «переказ особистих коштів».

Однак, переказ власних грошових коштів ОСОБА_9 на невідомий банківський рахунок жодним чином не є доказом того, що позивач сплачував власні грошові кошти за зайняття доньки ОСОБА_4 танцями.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дитину, пов`язаних з розвитком танцювальних здібностей, задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведенністю.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця розмір доходу ОСОБА_2 , за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 рік складає 53762 (п`ятдесят три тисячі сімсот шістдесят дві) грн.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця розмір доходу ОСОБА_2 , за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 рік складає 255342 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч триста сорок дві) грн.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця розмір доходу ОСОБА_10 , за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 рік складає 379923,84 грн.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікованаПостановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Статтею 18 Конвенції про права дитини передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу.

Згідно з частиною другоюстатті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із вимогами ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

До передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові.

Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Аналогічні висновки зазначені у постановах Верховного Суду від 26 серпня 2020 року в справі №336/1488/19, від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Слід звернути увагу, що у кожній справі з подібним предметом спору суд виходить із конкретних обставин справи щодо необхідності стягнення додаткових витрат, в залежності від особистих, індивідуальних особливостей дитини.

У Постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №183/1679/17, від 12 грудня 2019 року у справі №756/4947/17-ц, від 01 квітня 2020 року у справі №521/16268/18, від 08 грудня 2021 року у справі №607/12170/20, від 08 травня 2023 року у справі № 756/9882/19, викладено правові висновки про те, що особливі обставини, яких стосується стаття 185 СК України, можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №320/383/19 (провадження №61-18284св19) та 09 вересня 2019 року у справі №344/5315/18 (провадження №61-6722св19).

У Постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Отже, законом передбачено рівність прав та обов`язків батьків. Відповідно до норм матеріального права брати участь у додаткових витратах на дітей зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК Українипередбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст.80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Подібні висновки міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

За таких обставин, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню додаткові витрати на утримання дитини всього у розмірі 32884,31 грн., понесення яких підтверджено матеріалам справи, а саме витрати за навчання ОСОБА_4 у сумі 29500 гривень, сплачені за Договором про надання освітніх послуг; за лікування у сумі 2578,05 гривень та витрати на квитки Укрзалізниці у сумі 806,26 гривень.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, судом ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 1211,20 гривень покласти на відповідача.

Керуючись ст. 141, 180, 181, 182, 184, 185, 191,192 Сімейного Кодексу України. ст.ст. 76-81, 141, 264, 265, 430, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, задовольнити чатково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 , додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 32884,31 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

В решті позовних вимог, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Куриленко