Провадження № 2/686/8129/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді - Заворотної О.Л., розглянувши в письмовому провадженні в порядку ст. 247 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

ТОВ «Бізнес позика» звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 13.09.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 329577-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого товариство надало відповідачці кредит в сумі 14000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути грошові кошти на сплатити проценти за користування кредитним коштами.

Також, 25.11.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 329577-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписана у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Додаткової угоди сторони продовжили строк дії договору.

Товариство свої зобов`язання за договором виконало, та надало відповідачці кредитні кошти, разом з тим відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, частково сплатила кошти, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 08.08.2025 в розмірі 37 563,54 грн., в т.ч. 12972,86 грн. по тілу кредиту, 24590,68 грн. процентів, яку товариство просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 2422,40грн.

Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачка відзив на позов не подала.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

12.12.2025 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

13.09.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 329577-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Бізнес Позика» 13.09.2021 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 329577-КС-003 про надання кредиту.

13.09.2021 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 329577-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Відповідно до п.1.1 договору позивач надав відповідачці кредит у розмірі 14000 грн. строком на 24 тижні - до 28.02.2022 на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,86796429% в день (фіксована ставка), сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 2100 грн.

Пунктом 3 договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мала сплатити 28.02.2022, загальний розмір платежів, які мала сплатити позичальник по кредитному договору складав 30840грн., в т.ч.: проценти за користування кредитом 14740грн., кредит 14000 грн., комісія за надання кредиту 2100 грн.

25.11.2021 ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду № 1 до договору № 329577-КС-003 від 13.09.2021, відповідно до умов якого сторони домовились змінити термін дії договору та встановили термін дії договору до 09.06.2022, строк кредиту 270 днів.

Пунктом 6 додаткової угоди № 1 сторони погодили графік платежів, де останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мала сплатити 09.06.2022, загальний розмір платежів, які мала сплатити позичальник по кредитному договору складав 33809,26 грн., в т.ч.: проценти за користування кредитом 17172,82 грн., кредит 12972,86грн.

ТОВ «Бізнес Позика» виконало зобов`язання за договором № 329577-КС-003 від 13.09.2021 про надання кредиту, перерахувавши 13.09.2021 на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 14000грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку відповідачки.

Відповідач у рахунок погашення отриманого кредиту та плати процентів за користування кредитом здійснила платежі по банківських реквізитах позивача на загальну суму 9493,90 грн., в т.ч. 1027,14 грн. на погашення кредиту, 6366,76 грн. на погашення процентів, 2100 грн. на погашення комісії, тобто належним чином умови кредитного договору не виконувала.

Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 08.08.2025 утворилася заборгованість, яка становить 37563,54 грн., в т.ч. 12972,86 грн. по тілу кредиту, 24590,68грн. процентів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Договір № 329577-КС-003 від 13.09.2021 про надання кредиту підписано ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором G-2060, направленим через телекомунікаційну систему, на номер телефону відповідачки.

Шляхом обміну електронними повідомленнями була укладена 25.11.2021 Додаткова угода №1 до кредитного договору, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 13.09.2021 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Бізнес Позика» для отримання кредитних коштів, і цього ж дня між сторонами укладено договір про надання кредиту в сумі 14000грн. строком на 24 тижні.

Згідно з п. 2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.

Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернула належні до сплати грошові суми.

Протягом строку кредитування, визначеного в цьому договорі, плата за користування кредитом нараховувалась на залишок заборгованості по кредиту, що, з огляду на неналежність виконання ОСОБА_1 зобов`язань, був інакшим (більшим), ніж викладено у графіку платежів.

Позивач, заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просив у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом, стягнути складову його повної вартості, зокрема й заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.

Матеріалами справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: фіксована процентна ставка у розмірі 0,86796429% в день (фіксована ставка).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що позивач нарахував, а відповідач сплатив комісію в розмірі 2 100 грн.

За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

З урахуванням принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку (фінансової установи), виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.12.2019 року в справі № 524/5152/15.

Зі змісту п. 1 кредитного договору № 329577-КС-003 від 13.09.2021 передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 2100 грн., розмір комісії залишається незмінним протягом усього строку договору, встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Графіком платежів визначено платежі за додаткові та супутні послуги товариства, у тому числі комісії за надання кредиту в сумі 2100 грн.

Враховуючи вищевикладене, умови кредитного № 329577-КС-003 від 13.09.2021 щодо сплати комісії в розмірі 2100 грн., за надання кредиту є нікчемними.

Разом з тим відповідно до ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Перерахунок та визначення фактичної заборгованості за тілом кредиту призведе, у свою чергу, до перерахунку та визначення фактичного розміру інших складових заборгованості, таких як, зокрема, проценти (відсотки) за користування кредитом та можливі штрафи і пеня.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд в постанові від 15.01.2020 за результатом розгляду справи №363/940/16-ц (провадження №61-19224ск18).

Проте наданий позивачем розрахунок заборгованості складений без урахування наведених положень про нікчемність окремих пунктів спірного кредитного договору. Іншого розрахунку позивачем суду не представлено.

Судом встановлено, що відповідачкою сплачено на погашення комісії 2100 грн.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», що У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:

1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом.

Таким чином, кошти в сумі 2100 грн. підлягають зарахуванню на погашення заборгованості по тілу кредиту.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 329577-КС-003 від 13.09.2021 в сумі 35 463 грн. 54 коп., в т.ч. 10 872 грн. 86 коп. заборгованості по тілу кредиту, 24 590 грн. 68 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2 286 грн. 98 коп. (2422,40х35463,54:37563,54).

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265 280, 281 ЦПК України, ст.ст. 3, 207, 509, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1046, 1049, 1054 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 329577-КС-003 в сумі 35 463 грн. 54 коп. та судовий збір в розмірі 2 286 грн. 98 коп.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», 01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26, оф.411, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Дата складення повного тексту рішення: 12.12.2025.

Суддя: