Справа № 738/2494/25
№ провадження 2/738/813/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

суддi - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання Шугалій А.С.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовною заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 13 березня 2025 року близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу господарства за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, зі сторони городу, через незамкнуту вхідну калитку, проник до вищевказаного господарства, де в подальшому шляхом відкриття незамкнених дверей сараю проник в середину приміщення, звідки із застосуванням фізичної сили рук заволодів належним ОСОБА_1 мотоциклом марки «SPARK» моделі «SP125C-2Х», без державної реєстрації, синього кольору, вартістю відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/125-25/3799-АВ від 11.04.2025- 14736, 92 грн., перемістивши його, шляхом котіння, в парк, що розташований по АДРЕСА_1 . Таким чином незаконно заволодів вище вказаним мотоциклом, завдавши потерпілому ОСОБА_1 матеріальної шкоди.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_2 повторно 14 березня 2025 року близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу господарства за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, зайшовши через незамкнуту вхідну калитку до вищевказаного господарства та з-під навісу із застосуванням фізичної сили рук заволодів належним ОСОБА_3 мотоциклом марки Lifan моделі KP-200, чорного кольору, вартістю, відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/125-25/3801-АВ від 08.04.2025 69245, 92 грн., перемістивши його, шляхом котіння, до господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином, повторно незаконно заволодів вище вказаним мотоциклом, завдавши потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди.

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2025 року, який набрав законної сили 14 серпня 2025 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки, передбачені частинами 1, 3 статті 76 КК України.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 спричинив позивачу ОСОБА_1 майнову шкоду, що становить 8485 грн. 80 коп. В ході розгляду кримінального провадження потерпілим цивільний позов не заявлявся, і в добровільному порядку винною особою шкода не відшкодована. В зв`язку з цим, для захисту своїх прав позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача завдану кримінальним провадженням шкоду в розмірі 8485 грн. 80 коп, 2500 грн моральної шкоди та 2 500 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 12 листопада 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 08 грудня 2025 року.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач та його представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його участі, відзиву на позовну заяву суду не надав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 13 березня 2025 року близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу господарства за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, зі сторони городу, через незамкнуту вхідну калитку, проник до вищевказаного господарства, де в подальшому шляхом відкриття незамкнених дверей сараю проник в середину приміщення, звідки із застосуванням фізичної сили рук заволодів належним ОСОБА_1 мотоциклом марки «SPARK» моделі «SP125C-2Х», без державної реєстрації, синього кольору, вартістю відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/125-25/3799-АВ від 11.04.2025- 14736, 92 грн., перемістивши його, шляхом котіння, в парк, що розташований по АДРЕСА_1 . Таким чином незаконно заволодів вище вказаним мотоциклом, завдавши потерпілому ОСОБА_1 матеріальної шкоди.

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2025 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та засуджено до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки, передбачені частинами 1, 3 статті 76 КК України. У вироку також зазначено, що ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю, надав показання про те, що він знав, що в потерпілих у власності є мотоцикли, знав де вони знаходяться. В ніч з 13 на 14 березня 2025 року він перебував у стані алкогольного сп`яніння і захотів покататись на мотоциклі. Близько 23 год. 13 березня 2025 року прибув до господарства ОСОБА_1 , де з приміщення сараю викотив мотоцикл марки «SPARK», покатався на ньому і залишив у себе вдома. Цієї ж ночі, близько 02 год. 00 хв. він прибув до господарства ОСОБА_3 , зайшов через незамкнену хвіртку і з під навісу викотив мотоцикл марки Lifan, проте завести його не зміг, відкотив до себе додому і сховав у погріб. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-25/4377-АВ від 14.04.2025 при огляді мотоцикла марки «SPARK» моделі «SP125C-2Х, виявлені наступні пошкодження: суцільна деформація паливного баку; пошкоджені прилади (тахометр та спідометр); відсутні важелі зчеплення та гальм; відсутні гумові лучки (включно з ручкою акселератора); пошкоджений передній правий покажчик повороту; пошкоджений задній ліхтар; пошкоджений задній лівий покажчик повороту; пошкоджена електрична проводка мотоцикла (фари, комбінації приладів та ін.); відсутній трос зчеплення та передніх гальм; пошкоджений гнучкий вал спідометра; пошкоджений правий перемикач; відсутні дзеркала заднього виду; відсутній лівий щиток (кришка речової скрині); відсутня передня фара; відсутні бічні світлоповертачі; відсутній замок запалювання (сторінка 21 на звороті). Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу мотоцикла марки «SPARK» моделі «SP125C-2Х», об`ємом двигуна 127 см3, синього кольору, 2017 року випуску, тип кузова мотоцикл А, вид палива бензин, номер рами НОМЕР_1 , повна маса:253, станом на 13 березня 2025 року становить 8485,80 грн (а.с.13-42).

Вказана шкода, спричинена внаслідок неправомірних дій відповідача.

Доказів, що спростовують позовні вимоги, відповідачем до суду не подано.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав та інтересів належить відшкодування майнової шкоди.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитки, має право на їх відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, частина 1 статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1177 ЦПК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до статей 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Згідно з частиною 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини (п. 2).

Під час розгляду справи встановлено, що між злочинними діями відповідача ОСОБА_2 , які полягали, зокрема, у заволодінні транспортним засобом ОСОБА_1 та шкодою, заподіяною останньому внаслідок пошкодження транспортного засобу в розмірі 8485, 80 грн, існує причинний зв`язок.

Враховуючи викладене, проаналізувавши встановлені обставини, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази, наявні у справі, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на його користь 8485, 80 грн завданої матеріальної шкоди.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем заявлені позовні вимоги в цій частині належним чином не обґрунтовані та недоведені.

VI.Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Також Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені».

Представництво інтересів позивача у даному провадженні здійснювала адвокат Омельяненко Л.І. на підставі Договору б/н про надання правничої допомоги від 03 листопада 2025 року та Додаткового Договору від 03 листопада 2025 року (а.с43-45).

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви додані Звіт виконаних робіт від 06 листопада 2025 року, Рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару та рахунок про оплату ОСОБА_1 адвокату Омельяненко Л.І. послуг за надання правничої жопоомги в розмрі 2500 грн (а.с.46-48).

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц.

Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та ціну позову, а також відсутність будь яких заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку, що вказаний розмір витрат на правничу допомогу (2 500 грн) є обґрунтованим та співмірним з обсягом наданих послуг адвоката, а тому приходить до висновку про необхідність їх стягнення з відповідача на користь позивача.

Враховуючи положення п.п.1 п.1 ч.2 ст.4, п.6 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», статей 133, 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 4-5, 12-13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 8485 (вісім тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 80 копійок у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 1211,20 гривень судового збору, який підлягає сплаті за реквізитами: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, р/р UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, з призначенням платежу «зарахування судового збору на користь держави».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 . реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлений 12 грудня 2025 року.

Суддя Н.В.Волошина