УХВАЛА

11 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 322/2040/24

провадження № 61-15393ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Кара Юлія Миколаївна, на постанову Запорізького апеляційного суду від 04 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив розірвати договір оренди землі від 10 серпня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 щодо земельної ділянки, яка знаходиться на території Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області, загальною площею 5,1567 га, кадастровий номер :13:007:0020, що належить орендодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 933316 виданий 15 березня 2010 року, зареєстрований в Новомиколаївському районному відділі Запорізької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 13 вересня 2010 року за

№ 6.

07 липня 2025 року Новомиколаївський районний суд Запорізької області позов задовольнив. Розірвав договір оренди землі від 10 серпня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 щодо земельної ділянки, яка знаходиться на території Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області, загальною площею 5,1567 га, кадастровий номер :13:007:0020, що належить орендодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 933316 виданий 15 березня 2010 року, зареєстрований в Новомиколаївському районному відділі Запорізької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 13 вересня 2010 року за

№ 6. Стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Запорізький апеляційний суд постановою від 04 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від

07 липня 2025 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.

У грудні 2025 року адвокат Кара Ю. М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу постанову Запорізького апеляційного суду від 04 листопада 2025 року.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

За приписами пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла визначається сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

10 серпня 2010 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено Договір оренди землі (Договір), зареєстрований в ЗРФ ДП Центр ДЗК 13 вересня 2010 року за № 61.

За умовами Договору, позивач передав належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :13:007:0020 відповідачу у строкове платне користування строком на 49 років.

Відповідно до п.п. 9 - 11 орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 3% від нормативної вартості, що становить 2 271,74 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки: один раз на рік кожного року з 01 жовтня до 31 грудня, за письмовою заявою орендодавця. Орендна плата може вноситися авансом за декілька років дії цього Договору.

Отже, ціна позову в даній справі станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права із зазначенням підстав касаційного оскарження є виконанням вимог щодо оформлення касаційної скарги відповідно до статей 389, 392 ЦПК України і не вказує на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та фактично підтверджує незгоду особи, яка її подала, з оскаржуваним судовим рішенням.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянкиза касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Кара Юлія Миколаївна, на постанову Запорізького апеляційного суду від 04 листопада 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов