Справа № 139/602/25
Провадження № 2/139/346/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді Ліщини Т.П.,

з участю секретаря судових засідань Погорної В.С.,

представника відповідача - адвоката Свистун Л.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (у тексті - ТОВ «ФК «Кредит-капітал», позивач, кредитодавець) до ОСОБА_1 (у тексті - ОСОБА_1 , відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

28.08.2025 ТОВ «ФК «Кредит-капітал» засобами підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (у тексті - підсистема «Електронний суд» ЄСІТС) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-капітал» обґрунтувало тим, що 03.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (у тексті - ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4186767 (у тексті також кредитний договір від 03.02.2021 № 4186767, кредитний договір, договір), відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором, а також виконати у повному обсязі інші зобов`язання на умовах та у строки/терміни, визначені договором.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед ОСОБА_2 виконало належним чином, надавши їй грошові кошти в розмірі та у строк, передбачений кредитним договором.

В порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 24.07.2025 розмір заборгованості, відповідно до сформованої позивачем виписки з особового рахунка за кредитним договором № 4186767 від 03.02.2021, складає 45691,42 грн, з яких прострочене тіло кредиту - 10229,00 грн, прострочені відсотки - 34352,42 грн, заборгованість за комісією - 1110,00 грн.

02.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 73-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 4186767 від 03.02.2021, укладеним між ТОВ «Мілоан» та позичальником ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-капітал» - адвокат Усенко М.І. просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про споживчий кредит № 4186767 від 03.02.2021 в розмірі 45691,42 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Ухвалою від 02.09.2025 позовну заяву судом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а. с. 10, 11), а її розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Дана ухвала 03.09.2025 надіслана відповідачеві за її зареєстрованим місцем проживання, однак 17.09.2025 поштове відправлення повернулось до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 16, 17).

17.09.2025 судом прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що постановлено відповідну ухвалу (а. с. 18). Судове засідання призначено на 14.10.2025 (зворот а. с. 18).

18.09.2025 на офіційному веб-порталі Судової влади України розміщено оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду (а. с. 20).

Ухвали від 02.09.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі і від 17.09.2025 про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та судову повістку про виклик до суду в цивільній справі ОСОБА_1 надіслано на адресу її зареєстрованого місця проживання 18.09.2025, однак 07.10.2025 поштове відправлення повернулось до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 26, 27).

Позивачеві і представникові позивача зазначені процесуальні документи надіслані та доставлені в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 03.09.2025 і 19.09.2025 (а. с. 13, 21).

10.10.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника відповідача - адвоката Свистун Л.В. (повноваження на а. с. 38) до суду надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «ФК «Кредит-капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 31 - 37). У відзиві представник відповідача навела обґрунтування щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Просить позов задовольнити частково, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредит-капітал» прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 10229,00 грн та відсотки за користування кредитом в розмірі 4995,00 грн, оскільки прострочена заборгованість за відсотками в сумі 34352,42 грн нарахована у період з 03.02.2021 до 10.06.2021, тобто поза межами 30-денного строку, на який надано кредит, а доказів продовження кредитного договору позивачем не надано. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 05.03.2021. Також просить відмовити у стягненні простроченої заборгованості з комісії за надання кредиту в сумі 1110,00 грн, яка нарахована одноразово за ставкою 10 відсотків від суми кредиту на підставі п/п. 1.5.1. кредитного договору, оскільки цей підпункт договору є нікчемними в силу ст. 228 Цивільного кодексу України. Крім того просить зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, тому що він є явно завищеним і не відповідає критерію розумності.

13 та 14 жовтня 2025 року від представника відповідача до суду надійшли клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (а. с. 40, 41, 43 - 45) у зв`язку з її зайнятістю в час і дату засідання у даній справі, в іншому судовому засіданні, яке призначене раніше. Клопотання судом задоволено, судове засідання призначене на 28.10.2025.

21.10.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача - адвоката Усенка М.І. до суду надійшла відповідь на відзив (а. с. 46 - 52) з додатками (а. с. 53 - 62), у якій він навів доводи на заперечення аргументів, викладених у відзиві на позовну заяву, долучивши докази на їх підтвердження. У відповіді на відзив зазначив, що кредитний договір укладений з додержанням вимог закону, в тому числі в частині письмової форми. Відповідач здійснив волевиявлення щодо укладення договору шляхом направлення підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповіді про прийняття пропозиції укласти кредитний договір № 4186767 від 03.02.2021. Оскільки ОСОБА_1 продовжувала користуватися кредитними коштами після 30-денного строку, передбаченого п. 1.3. кредитного договору, то до неї було застосовано пролонгацію на стандартних (базових) умовах, передбачених п/п. 2.3.1.2. кредитного договору, а тому строк кредитування було продовжено на 60 днів. У зв`язку з цим зазначений розмір відсотків, як і комісії, нараховані у відповідності до умов кредитного договору і відповідають чинному законодавству України. Також представник позивача заперечив проти зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу в сумі 8000,00 грн, зазначивши, що такий розмір витрат є обґрунтованим та підтвердженим договором № 0107 від 01.07.2025, ордером, актом № Д/544 та детальним описом наданих послуг від 24.07.2025.

28.10.2025 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебування головуючого судді на листку непрацездатності.

В судове засідання 03.11.2025 представник позивача не з`явився; у п. 5 прохальної частини позовної заяви просить суд розгляд справи здійснювати за його відсутності (зворот а. с. 3). 06.10.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі; просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а. с. 24).

Відповідач в судове засідання 03.11.2025 не з`явилася, при тому, що про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином (а. с. 16, 17, 26, 27); про причини неявки суд не повідомила; клопотання про відкладення розгляду справи не подала.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з цим, згідно положень зазначеної норми ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

За клопотанням представника відповідача - адвоката Свистун Л.В. від 08.10.2025 (а. с. 28 - 30), яке судом задоволено ухвалою від 13.10.2025 (а. с. 42), вона бере участь в судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 275 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, оцінивши докази за правилами ч. ч. 1 - 3 ст. 89 ЦПК України, суд установив наступне та дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 03.02.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4186767, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 11100,00 грн строком на 30 днів з 03.02.2021 (строк кредитування) (п. п. 1.2., 1.3. договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 05.03.2021 (п. 1.4. договору). Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 6105,00 грн в грошовому виразі та 669,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п/п. 1.5.1., 1.5.2. договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 17205,00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4. договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п. 1.5. договору). Комісія за надання кредиту складає 1110,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п/п. 1.5.1. договору). Проценти за користування кредитом: 4995,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п/п. 1.5.1. договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6. договору). Тип процентної ставки: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2., 2.3. договору (п. 1.7. договору).

Довідкою первісного кредитора ТОВ «Мілоан»№ б/н від 12.06.2025 підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з якою укладено договір про споживчий кредит № 4186767 від 03.02.2024 ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором U86544, який їй відправлений 03.02.2021 о 06:27 год. на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , зазначений разом з іншими персональними та ідентифікуючими даними ОСОБА_1 в анкеті-заяві на кредит № 4186767 від 03.02.2021. Дана анкета також містить погоджені ТОВ «Мілоан» умови кредитування.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової системи, що додана до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифра, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайт інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення... Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позичальником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».

Відповідно до п. 6.1. договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Пунктом 6.2 кредитного договору передбачено, що розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт ТОВ «Мілоан», мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277.

Без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20, від 12.08.2022 у справі № 234/7297/20, від 09.02.2023 у справі № 640/7029/19.

Відповідно до п. 6.3. договору, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на його веб-сайті та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору, про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо), зокрема позичальник підтверджує, що він не подавав до суду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (банкрутство) та що на момент укладення цього договору підстав, передбачених Кодексом України з питань банкрутства для відкриття такого провадження не існує; вся інформація, надана ТОВ «Мілоан», в т. ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; позичальник відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору.

Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору).

Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору).

Кредитний договір, що складається з правил та індивідуальної частини (з додатками № 1 та № 2) набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1. цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати, встановленої п. 1.4. договору (п. 7.1. договору).

Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 4186767 від 03.02.2021 є графік платежів, який містить розрахунок заборгованості в сумі 17205,00 (в тому числі за кредитом - 11100,00 грн, за комісією за надання кредиту - 1110,00 грн і за процентами - 4995,00 грн).

Додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 4186767 від 03.02.2021 є паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про тип і суму кредиту, строк кредитування, мету отримання і спосіб надання кредиту, види і розміри процентних ставок за користування кредитом, комісії за надання кредиту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Тому акцентуючи пропозицію ТОВ «Мілоан» відповідач ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором у договорі засвідчила, що вона погоджується з усіма умовами оферти, на момент укладення договору не заявив додаткових вимог щодо умов кредиту.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Платіжним дорученням № 38878448 від 03.02.2021 ТОВ «Мілоан» на виконання умов кредитного договору доручило Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» перерахувати ОСОБА_1 на картку Mastercard № 516875*24 грошові кошти в сумі 11100,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 4186767.

Згідно з умовами кредитного договору № 4186767 строк, на який надається кредит (строк кредитування) - це визначений п. 1.3. договору період часу, протягом якого позичальник може правомірно користуватись кредитом. Дата повернення кредиту/дата остаточного погашення заборгованості - це визначена п. 1.4. договору календарна дата, з настанням якої завершується строк кредитування за договором.

Відповідно до п. 1.3. кредитного договору, кредит надається строком на 30 днів з 03.02.2021 (строк кредитування).

Згідно з п. 1.4 договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 05.03.2021.

Продовження вказаного в п. 1.3. договору строку кредитування може відбуватися на пільгових або на стандартних (базових умовах) (п/п. 2.3.1. договору).

Підпункт 2.3.1.1. договору передбачає пролонгацію на наступних пільгових умовах. Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі - сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці, згідно якої: за продовження на три дні комісія становить 3,0 відсотки від поточного залишку кредиту, 7 днів - 5,0 відсотків, 15 днів - 10,0 відсотків. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною п/п. 1.5.2. договору - 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Підпункт 2.3.1.2. договору передбачає пролонгацію на таких стандартних (базових) умовах. Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення, сформованої ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 , на умовах договору, з розрахунку проведеного від суми 11100,00 грн: 1) 02.03.2021 сплатила частину тіла кредиту в розмірі 555,00 грн, проценти по кредиту в розмірі 1121,00 грн і комісію за пролонгацію в розмірі 555,00 грн (разом 2231,00 грн), що підтверджується меморіальним ордером № 40692593 від 02.03.2021, чим здійснила пролонгацію пільгового періоду кредитування на сім днів (06.03.2021 - 12.03.2021), протягом якого проценти нараховувались на підставі п/п. 1.5.2. договору - 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (11100,00 грн - 555,00 грн = 10545,00 грн; 10545,00 грн x 1,5 % = 158,175 грн). У разі продовження строку кредитування на підставі п/п. 2.3.1.1. договору на сім днів, ставка комісії за управління та обслуговування кредиту становить 5,0 відсотків від поточного залишку кредиту (11100 грн x 5,0 % = 555,00 грн). Після цього, оскільки у період 13.03.2021 - 12.04.2021 ОСОБА_1 не повернула всієї суми кредиту та передбачених договором нарахувань, продовжувала користуватися кредитними коштами, відбулася пролонгація строку кредитування на стандартних (базових) умовах з процентною ставкою, передбаченою п. 1.6. договору - 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (11100,00 грн - 555,00 грн = 10545,00 грн; 10545,00 грн x 5,0 % = 527,25 грн); 2) 12.04.2021 сплатила частину тіла кредиту в розмірі 316,00 грн, проценти по кредиту в розмірі 2241,00 грн і комісію за пролонгацію в розмірі 316,00 грн (разом 2873,00 грн), що підтверджується меморіальним ордером № 43682105 від 12.04.2021, чим здійснила пролонгацію пільгового періоду кредитування на три дні (13.04.2021 - 15.04.2021), протягом якого проценти нараховувались на підставі п/п. 1.5.2. договору - 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (11100,00 грн - 555,00 грн - 316,00 грн = 10229,00 грн; 10229,00 грн x 1,5 % = 153,435 грн). У разі продовження строку кредитування на підставі п/п. 2.3.1.1. договору на три дні, ставка комісії за управління та обслуговування кредиту становить 3,0 відсотки від поточного залишку кредиту (11100,00 грн - 555,00 грн - 316,00 грн = 10229,00 грн; 10229,00 грн x 3,0 % = 306,87 грн). Після цього, оскільки у період 16.04.2021 - 10.06.2021 ОСОБА_1 не повернула всієї суми кредиту та передбачених договором нарахувань, продовжувала користуватися кредитними коштами, то відбулася пролонгація строку кредитування на стандартних (базових) умовах з процентною ставкою, передбаченою п. 1.6. договору - 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (11100,00 грн - 555,00 грн - 316,00 грн = 10229,00 грн; 10229,00 грн x 5,0 % = 511,45 грн).

Відповідно до п/п. 2.4.1. договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування.

Підпунктом 2.4.2. договору передбачено, що у випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця, встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п. 1.4. договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3. та 2.3. цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків, обумовлених розділом 4 та п/п 3.2.5. договору, відповідно до якого у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником умов цього договору, кредитодавець має право стягнути заборгованість в примусовому порядку та/або звернути стягнення на майно, що належить позичальнику на праві власності.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частинами 1, 2 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з п/п. 2.2.1. кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п/п. 1.5.1. - 1.5.2. договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4. У випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3. договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6. договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3. договору.

У п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Враховуючи наведене, нарахування комісії, як і процентів, здійснювалось ТОВ «Мілоан» правомірно, згідно з умовами договору.

Відомістю про щоденні нарахування та погашення, сформованою ТОВ «Мілоан», підтверджується, що ОСОБА_1 02.03.2021 і 12.04.2021 здійснила платежі, спрямовані на погашення заборгованості за тілом кредиту, нарахованими процентами за користування кредитними коштами і комісію за пролонгацію, що є обставиною, яка свідчить про визнання нею боргу. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 10.09.2019 в справі № 916/2403/18, у якій зазначено, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку можуть належати визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акту звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

У п. 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ч. ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України).

02.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено договір відступлення прав вимог № 73-МЛ, відповідно до умов якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуває статусу нового кредитора та отримує право грошової вимоги по відношенню до осіб, які зазначені у реєстрі боржників, і є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4186767 від 03.02.2021.

02.07.2021 уповноваженими особами ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-капітал» підписано акт приймання-передачі реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021.

Згідно платіжної інструкції № 33394 від 02.07.2021 ТОВ «ФК «Кредит-капітал» 02.07.2021 сплатило на користь ТОВ «Мілоан» 4000000,00 грн компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги згідно п. 7.1. договору відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021 без ПДВ.

Тобто ТОВ «ФК «Кредит-капітал» є новим кредитором за кредитним договором № 4186767 від 03.02.2021, відтак у нього виникло право грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Мілоан» складає 45691,42 грн, з яких: 10229,00 грн - залишок по тілу кредиту, 34352,42 грн - по відсотках, 1110,00 грн - по комісії.

15.07.2025 позивач надіслав ОСОБА_1 досудову вимогу № 20909801/705 про негайне погашення протягом трьох днів перед ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованості в сумі 45691,42 грн за кредитним договором № 4186767 від 03.02.2021. Проте зазначена вимога позивача залишена відповідачем без реагування та виконання.

Згідно з ч. 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( абзац 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з абзацом 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Розглянувши справу, судом встановлено, що кредитний договір ОСОБА_1 частково виконувався, недійсним кредитний договір або його окремі умови у судовому порядку не визнавались, а згідно зі ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 45691,42 грн доведеними і такими, що ґрунтуються на законі, оскільки позичальник не виконав умови договору, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню у судовому порядку.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову ТОВ «ФК «Кредит-капітал» сплатило судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (безготівковий переказ в національній валюті) № 16341 (а. с. 5). Оскільки позов задоволено повністю, то зазначена сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал».

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 в справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав суду копії:

- договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» (у тексті - АО «Апологет»), у п. 2.3. якого визначено вартість наданих послуг правничої допомоги за 1 кредитну справу в розмірі 8000,00 грн без ПДВ;

- ордеру серії ВС № 1381377 від 02.07.2025 на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Кредит-капітал» адвокатом Усенком М.І.;

- акту наданих послуг (правової (правничої) допомоги № Д/544 від 24.07.2025, згідно з яким АО «Апологет» надало ТОВ «ФК «Кредит-капітал» послуги у справі про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором на суму 8000,00 грн;

- детального опису наданих послуг до акту № Д/544 від 24.07.2025 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, оскільки заявлена сума є явно завищеною та не відповідає критерію розумності, і наводить відповідне обґрунтування.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п. п. 34 - 36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд в постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17 зазначив, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Враховуючи наведене суд зазначає, що: 1) справа не складна, адже є малозначною, тому розглянута за правилами спрощеного позовного провадження; 2) у такій категорії справ судова практика сформована і стала; 3) як наслідок, обсяг наданих послуг, і відповідно потраченого часу, є меншими, ніж зазначено адвокатом; 4) вартість послуг адвоката є неспівмірною з ціною позову. У зв`язку з цим суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000,00 грн.

Під час розгляду справи у судовому засіданні представник відповідача зазначила, що витрати на професійну правову допомогу, понесені позивачем, не підлягають стягненню з відповідача, оскільки вони не оплачені позивачем.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 2.5. договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та АО «Апологет», термін оплати послуг вказаний у акті наданих послуг. У п. 6 акту наданих послуг (правової (правничої) допомоги № Д/544 від 24.07.2025 зазначено, що клієнт зобов`язаний зробити перерахунок суми наданих послуг на рахунок виконавця протягом одного року з моменту підписання акту.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27.07.2022 у справі № 686/28627/18 зазначив наступне: «Аналізуючи вказані норми ЦПК України про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, Верховний Суд дійшов висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору. Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19, провадження № 61-14735св20 та ін.».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 516, 525, 526, 530, 536, 611, 629, 634, 1054, 1077 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. ст. 1, 13 Закону України «Про споживче кредитування», ст. ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 275, 279, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (, місцезнаходження: 79018, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614) заборгованість за кредитним договором № 4186767 від 03 лютого 2021 року в розмірі 45691 (сорок п`ять тисяч шістсот дев`яносто одна) гривня 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (, місцезнаходження: 79018, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614) сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», , місцезнаходження: 79018, Львівська область, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 08.12.2025.

Суддя Тарас ЛІЩИНА