Номер провадження № 2-др/521/116/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.

секретаря судового засідання Шелкопляс В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі заяву представника позивачки про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

25.09.2025 року представник позивачки звернувся із зазначеним позовом до суду, у якому просив суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 25645,69 гривень, сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 20.11.2025 року вищезазначений позов задоволено частково; стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 відшкодування завданої шкоди у розмірі 20 245,69 грн.; стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 956,16 грн., в іншій частині позову відмовлено.

24.11.2025 року представник заявника звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу судових витрат в порядку п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, та просив суд: винести додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 гривень.

Учасники в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно. Представник позивачки подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його особистої участі та ухвалити додаткове рішення.

У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви про ухвалення додаткового рішення приходить до наступного висновку.

Нормами ЦПК України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Так, статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Наведений перелік підстав, за яких може бути постановлене додаткове рішення, є вичерпним.

Згідно ч. ч. 2 - 5 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.270 ЦПК України і воно не може змінити суті основного рішення. Додаткове рішення суду це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Судом встановлено, що в заочному рішенні суду від 20.11.2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, було вирішено питання про розподіл судових витрат в повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір, пропорційно розміру позовних вимог, у розмірі 956,16 грн., який сплачений позивачем на момент подання позовної заяви, що підтверджується квитанцією №2.314790765.1 від 01.09.2025 року, частині стягнення витрат на правову допомогу позивачу відмовлено.

Також, згідно змісту судового рішення, у мотивувальній його частині, судом зазначено, що:

«Представник позивача стверджує, що витрати на правову допомогу позивача склали 6000 гривень 00 копійки, проте на підтвердження вказаного факту надав до суду лише Договір про надання правничої допомогу.

Представник позивача, окрім Договору про надання правничої допомогу, не надав до суду ніяких належних та допустимих доказів на підтвердження суми витрат на правову допомогу, у матеріалах справи немає: ні акту прийому-передач послуг з детальним описом наданих послуг, ні квитанції про сплату позивачем для відповідача коштів за виконану роботу, тощо.

Наразі існує широкий перелік доказів, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат. Такими доказами можуть бути, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг. Звісно, даний перелік не є вичерпним.

Аналіз наданих адвокатом послуг свідчить про те, що такі послуги пов`язані з розглядом цієї справи адвокат підготував процесуальні документи по суті справи (позовну заяву) та здійснив аналіз обставин справи, проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що судові на правову допомогу позивача склали 6000 гривень 00 копійки, оскільки на підтвердження вказаного факту не надає достатніх доказів, а зазначення про їх наявність у тексті позовної заяви, проте не надання реальних документів про сплату позивачем для адвоката саме такої суми витрат на правову допомогу та яких підставах, не можуть вважатись належними доказами, а тому суд відмовляє у даній частині позовних вимог».

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Натомість позивачем при розгляді справи не заявлялася заява про надання доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК, а тому у судовому рішенні від 20.11.2025 було вирішено питання щодо судових витрат, у тому числі, про стягнення витрат на правову допомогу.

Таким чином, оскільки рішенням суду вирішено питання щодо судових витрат, то у даній цивільній справі відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 135, 141, 263, 270 , 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви представника позивачки про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

С У Д Д Я: І.А. Бобуйок