РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що судовим наказом Голосіївського районного суду міста Києва по справі №752/4500/18 від 16.03.2018 було стягнуто з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.03.2018, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання їх спільного сина.

Станом на 01.08.2025 у виконавчому провадженні №56208013 відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 354202,06 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь пеню у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів за період з десятого місяця 2019 року по сьомий місяць 2025 року в сумі 354202,06 грн.

15.09.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

16.03.2018 Голосіївським районним судом міста Києва видано судовий наказ №752/4500/18 від 16.03.2018, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.03.2018, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

17.04.2018 було відкрито виконавче провадження №5620013 щодо примусового виконання вищезазначеного судового наказу.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.08.2025 за ОСОБА_2 за період з 09.10.2019 по липень 2025 року, включно, обліковується заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина згідно судового наказу №752/4500/18 від 16.03.2018 у розмірі 354202,06 грн.

Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Суд зауважує, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини платника аліментів.

Суд відзначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Судом встановлено, що відповідач не виконувала свого конституційного обов`язку зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, внаслідок чого за нею за період з 09.10.2019 по липень 2025 року, включно, обліковується заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина згідно судового наказу №752/4500/18 від 16.03.2018 у розмірі 3565125,68 грн.

Суд погоджується з розрахунком позивача, оскільки вказана сума неустойки (пені) за прострочення за сплати аліментів не перевищує 100 відсотків заборгованості.

При цьому судом не встановлено підстав для зменшення розміру пені. Докази того, що відповідач вживала всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання по сплаті аліментів на утримання дитини відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для покладення на відповідача відповідальності за несплату аліментів у вигляді пені в розмірі 354202,06 грн., що дорівнює розміру заборгованості зі сплати аліментів і як просить позивач.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 3542,02 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 12- 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 279, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 354202 (триста п`ятдесят чотири тисячі двісті дві) грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 3542 (три тисячі п`ятсот сорок дві) грн. 02 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення складене 28.11.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова