Справа № 212/3673/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді Зіміна М.В., за участю секретаря судового засідання Пелешенко К.В.,

за участі представника відповідача Козар М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в залі суду в місті Кривому Розі в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

В квітні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», (правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 0309/1007/71-431, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у сумі 14000,00 дол. США, а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти не пізніше 24 жовтня 2027 року та сплатити відсотки за користування кредитним коштами у порядку визначеному кредитним договором.

З метою забезпечення своєчасного виконання зобов`язань за кредитним договором, між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 0309/1007/71-431-Р-1 від 25.10.2007 року. Згідно умов якого, ОСОБА_2 , як поручитель, зобов`язалась відповідати за виконання ОСОБА_1 договірних зобов`язань по Кредитному договору № 0309/1007/71-431 від 25.10.2007 року.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого Банк відступив Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Крім того, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 27 жовтня 2015 року (справа № 212/10317/14-ц), позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості задоволено та стягнуто з відповідачів у солідарному порядку на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 0309/1007/71-431 від 25 жовтня 2008 року у розмірі 297 016 грн. 10 коп. та судовий збір в розмірі 2 970 грн., по 1 485 грн. 08 коп. з кожного. Вказане рішення суд набрало законної сили, проте станом на день подання позову вищезазначене не виконано відповідачами.

На підставі викладеного позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» розмір нарахованих 3% річних від суми заборгованості визначеної рішенням суду та інфляційних втрат понесених в результаті не виконання рішення суду за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 у розмірі 102352,66 грн., з яких: 26731,45 грн. - 3% відсотки річних, 75621,21 грн. - інфляційні витрати та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

24 червня 2025 року судом ухвалено заочне рішення по справі.

Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року заочне рішення від 24 червня 2025 року по цивільній справі № 212/3673/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

10 жовтня 2025 року представником відповідача Гречаник С.О. подано відзив на позовну заяву в якому відповідач позовні вимог не визнав в повному обсязі. В обґрунтування відзиву посилається на те, що основна вимога кредитора зі стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 297 016,10 грн., на підставі рішення суду, не може бути захищена в примусовому порядку через пропуск позивачем строку виконавчої давності, відтак є натуральним зобов`язанням. Відповідно позивач не має права нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки це є акцесорними, додатковими до основного зобов`язаннями, які поділяють долю основного зобов`язання.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив вирішити спір за його відсутності, наполягаючи при цьому на задоволені позову.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Козар М.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання потворно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомляла. Відзив на позовну заяву до суду не подавала.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», (правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 0309/1007/71-431, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у сумі 14000,00 дол. США, а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти не пізніше 24 жовтня 2027 року та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку визначеному кредитним договором. (а.с.16-20)

З метою забезпечення своєчасного виконання зобов`язань за кредитним договором, між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 0309/1007/71-431-Р-1 від 25.10.2007 року. Згідно умов якого, ОСОБА_2 , як поручитель, зобов`язалась відповідати за виконання ОСОБА_1 договірних зобов`язань по Кредитному договору № 0309/1007/71-431 від 25.10.2007 року. (а.с. 20 зворотній бік-21)

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого Банк відступив Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Крім того, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. (а.с.30-55)

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 27 жовтня 2015 року (справа № 212/10317/14-ц), позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості задоволено та стягнуто з відповідачів у солідарному порядку на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 0309/1007/71-431 від 25 жовтня 2008 року у розмірі 297 016 грн. 10 коп. та судовий збір в розмірі 2 970 грн., по 1 485 грн. 08 коп. з кожного. (а.с.7-9)

27.09.2024 року позивач звертався із досудовою вимогою врегулювання спору до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо наявності простроченої заборгованості, яка повернулась за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання. (а.с.23-24)

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 слідує, що розмір нарахованих 3% річних та інфляційних втрат від суми заборгованості складає 102352,66 грн., з яких: 26731,45 грн. - 3% відсотки річних, 75621,21 грн. - інфляційні витрати. (а.с.15)

Станом на 31.07.2025 у Єдиному реєстрі боржників відсутня інформація щодо ОСОБА_1 (а.с. 94)

Станом на 31.07.2025 у Єдиному реєстрі боржників відсутня інформація щодо ОСОБА_2 (а.с. 95)

Станом на 31.07.2025 у Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості щодо боржника ОСОБА_1 та стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи». (а.с. 96)

Станом на 31.07.2025 у Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості щодо боржника ОСОБА_2 та стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи». (а.с. 97)

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене частиною 2 статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18) містяться висновки, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому, для застосування частини другої статті 625 ЦК України необхідним є встановлення обсягу грошового зобов`язання, що виникло у боржника перед кредитором.

За наведеним у частині другій статті 625 ЦК України регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

За період після прострочення повернення позики після закінчення дії кредитного договору підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини першої статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що:

(1) натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном;

(2) конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку;

(3) кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18).

Судом встановлено, що рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 27 жовтня 2015 року (справа № 212/10317/14-ц) набрало законної сили 28.01.2016, відтак строк пред`явлення виконавчого листа до виконання минув 28.01.2019.

Позивач у позовній заяві не конкретизував з якої причини не було виконане рішення суду, не зазначив про те чи отримував він виконавчий лист та чи подавав його на виконання. Згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників, в даному реєстрі станом на 29.07.2025, відомості відносно відповідачів відсутні. Згідно інформації яка оприлюднена у Автоматизованій системі виконавчих проваджень відомостей про наявність виконавчих проваджень відносно відповідачів у яких значиться стягувачем позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» не міститься.

Доказів того, що позивачем було ініційовано процедуру звернення рішення суду до виконання суду не надано. А також суду не надано доказів того, що позивач звертався до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги, які гуртуються на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 27 жовтня 2015 року (справа № 212/10317/14-ц), не можуть бути захищені в судовому (примусовому) порядку, оскільки між сторонами виникло натуральне зобов`язання, до якого не підлягають застосуванню положення статті 625 ЦК України.

На підставі викладеного у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», місцезнаходження юридичної особи: 02094, м. Київ, пр. Леоніда Каденюка, буд.23, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений та підписаний 03 грудня 2025 року.

Суддя: М. В. Зімін