ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6170/25 Справа № 203/306/25 Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників, цивільну справу №203/306/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» - Чуча Софії Олегівни на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2025 року, ухвалене у складі судді Єдаменка С.В., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Іннова Фінанс» звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Іннова Фінанс» посилається на те, що 27 квітня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем в електронній формі було укладено договір про надання грошових коштів у позику № , відповідно до умов якого відповідач отримав у позику на картковий рахунок грошові кошти у розмірі 12 000 грн., строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом, стандартна процентна ставка 1,5% в день застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.2.5 цього договору.

Позивач вказує, що він виконав взяті на себе зобов`язання, а саме надав позику шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок позичальника.

Однак, відповідач, взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем, станом дату підготовки позовної заяви (включно), виникла заборгованість у розмірі 58980 грн., яка складається із: 12000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 46980 грн. - заборгованість за процентами.

У зв`язку з чим просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № від 27 квітня 2024 року у розмірі 58980 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2025 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, представник ТОВ «Іннова Фінанс» - Чуча С.О. подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, а також у мотивувальній частині рішення викладені суперечливі твердженнями, що призвели до ухвалення помилкового рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що заявляючи вимогу про стягнення кредитної заборгованості, стороною позивача не було надано доказів на підтвердження її існування, тобто до позову не долучено розрахунок заборгованості та виписку з особового рахунку відповідача, і через це суд позбавлений можливості перевірити інформацію, щодо існування боргу, оцінити в сукупності та взаємозв`язку проведений розрахунок.

Зазначає, відповідно до договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму у розмірі: 12 000 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки ( НОМЕР_1 ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п. 2.6.1., п.п. 4.1.-4.2. та п. 4.4. цього Договору, його додатків.

Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: п. 2.4. Тип кредиту - кредит; п.2.7. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.; п. 2.5. Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; п. 3.2. Дати надання кредиту: 27.04.2024 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6. Тип процентної ставки - фіксована; п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1.5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору; п. 2.2. Товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п. 10.6.10.7. договору позики позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду (акцепт) на укладення договору шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Після підписання електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Зазначені умови договору позики повністю відповідають вимогам ст. 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Судом першої інстанції, в порушення норм процесуального законодавства, не враховано наданий позивачем розрахунок заборгованості, наведений безпосередньо у тексті позовної заяви.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання грошових коштів у позику № від 27.04.2024 року становить: 12 000,00 (тіло кредиту) + 46 980,00 (проценти) = 58 980,00 грн

Квитанцією до платіжної інструкції № 19840-1354-104199464 про видачу коштів за договором про надання грошових коштів у позику № від 27.04.2024 року підтверджено отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 12 000 грн.

Номер картки, на яку було здійснено перерахування коштів за договором, в особистому кабінеті відповідач самостійно додав як таку, на яку бажає отримати кредитні кошти, і саме на цю картку № НОМЕР_1 відповідачем було отримано суму позики у розмірі - 12000 грн.

У зв`язку з чим просив суд заочне рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог ТОВ «Іннова Фінанс», судові витрати покласти на відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що 27 квітня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір надання грошових коштів у позику №.

Відповідно до п.2.2. договору позики товариство зобов`язується надати позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Договір відповідачем ОСОБА_1 підписано одноразовим ідентифікатором svoohjkc4, зазначено електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , та тел. НОМЕР_2 .

Крім того, відповідачем підписано Графік платежів (Додаток № 1 до Договору № від 27.04.2024 року) одноразовим ідентифікатором svoohjkc4 та Паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором 89zr4grtu, відповідно до яких, стандартна процентна ставка становить 1,5%, річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом становить 547,50%, річна процентна ставка за стандартною ставкою весь строк користування кредитом становить 9089,90%.

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції № 1984-1354-104199464 від 27.04.2024 року, ТОВ «Іннова Фінанс» перераховано 27.04.2024 о 22:38 год. на рахунок № НОМЕР_3 кредитні кошти у розмірі 12 000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження її існування, тобто до позову не долучено розрахунок заборгованості та виписку з особового рахунку відповідача. При цьому, за відсутності розрахунку заборгованості за договором позики, суд позбавлений можливості перевірити інформацію, щодо існування боргу, оцінити в сукупності та взаємозв`язку проведений розрахунок.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

Згідно частини 4 статті 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно із ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

У справі встановлено, 27 квітня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір надання грошових коштів у позику №, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором svoohjkc4, зазначено електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , та тел. НОМЕР_2 .

Також відповідачем підписано Графік платежів (Додаток № 1 до Договору № від 27.04.2024 року) одноразовим ідентифікатором svoohjkc4 та Паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором 89zr4grtu, відповідно до яких, стандартна процентна ставка становить 1,5%, річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом становить 547,50%, річна процентна ставка за стандартною ставкою весь строк користування кредитом становить 9089,90%.

Згідно п.п. 2.1.-2.5 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через Веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в товаристві (в т.ч через месенджери).

На умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 12000 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів.

Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.

Згідно з п. 2.6.1 Договору за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 .

У наданому суду примірнику кредитного договору наявне факсимільне відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця; у реквізитах позичальника ОСОБА_1 зазначено, що договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором svoohjkc4, місце проживання позичальника та електронний платіжний засіб - номер карти НОМЕР_1 (а.с.23).

Отже, підписуючи кредитний договір, позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, договір про надання кредиту є укладеним.

Позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 12000 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 1984-1354-104199464, дата операції 27.04.2024 року, призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ "Іннова Фінанс", поповнення картки НОМЕР_1 на суму 12000 грн (а.с. 26).

Згідно розрахунку заборгованості, наведеного позивачем у позовній заяві, заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику № від 27.04.2024 року, відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 58980 грн., яка складається із: 12000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 46980 грн. - заборгованість за процентами.

Колегія суддів звертає увагу, розрахунок заборгованості за договором про надання грошових коштів у № від 27.04.2024 р. здійснювався наступним чином: 12 000,00 грн. (сума виданих коштів) / 100% х 1,5% (процентна (стандартна) ставка) х 261 (кількість днів прострочення виконання зобов`язання - з дати укладення договору та станом на день підготовки позовної заяви - тобто 13.01.2025 року включно) та становить 46 980 грн. (180 грн. за один день користування позикою).

Колегія суддів погоджується із вказаним розрахунком, оскільки нарахування відсотків у вказаний період здійснено відповідно до умов договору позики за стандартною процентною ставкою.

Жодних контррозрахунків, доказів сплати заборгованості стороною відповідача суду не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Іннова Фінанс» і стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику № від 27.04.2024 року у розмірі 58980 грн., яка складається із: 12000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 46980 грн. - заборгованість за процентами, яка виникла станом на 13 січня 2025 року включно.

Відповідно пунктів 3 та 4 частина 1 статі 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір 2422,40 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 3633,60 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» - Чуча Софії Олегівни - задовольнити.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2025 року у цивільній справі №203/306/25 - скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» () заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику № від 27.04.2024 року у розмірі 58980 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн., яка складається із: 12000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 46980 грн. - заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» () 2422,40 грн. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 3633,60 грн. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2025 року.

Судді: