Єдиний унікальний номер 205/6583/24
Номер провадження2/205/321/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі

головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд щомісячно стягувати з відповідача аліменти на його користь, як повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача до закінчення навчання, починаючи з моменту подачі даної позовної заяви до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що шлюб між його матір`ю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_2 розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2017. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2021, відповідач сплачував аліменти на користь матері, оскільки він перебував і перебуває на її утриманні. Нині, після досягнення повноліття, він проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Починаючи з 2023 року він навчається на денному відділенні Технічного університету в місті Кошиці, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, оскільки не має ніякого джерела доходів, не працює, стипендію не отримує, має витрати пов`язані з проживанням та навчанням. Його мати ОСОБА_3 працює, але на її утриманні, крім нього, є ще одна неповнолітня дитина - ОСОБА_4 . Тому мати має тяжке матеріальне становище і самостійно утримувати двох дітей не має змоги. Відсутність матеріального утримання у зв`язку з досягненням позивачем повноліття ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки він не може працювати у зв`язку з навчанням на денній формі. Тому він вимушений прохати стягувати з відповідача аліменти на свою користь до закінчення навчання. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом.

Не погодившись із вказаним позовом, відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що він є ліквідатором аварії на ЧАЕС, має І групу інвалідності з липня 2024 року, за станом здоров`я не може працювати, оскільки має багато різних захворювань, які прогресують. Також він є пенсіонером та отримує пенсію, окрім якої, він не має іншого доходу. Також він не має у власності нерухомого майна. На підставі рішення суду від 01.05.2025 він сплачує аліменти на користь матері позивача на утримання його другої неповнолітньої дитини ОСОБА_4 частину від усіх своїх доходів. Розмір отримуваної ним пенсії за мінусом усіх відрахувань становить приблизно 6000 грн., чого не вистачає навіть на придбання усіх необхідних ліків. На теперішній час він проживає разом зі своїм старшим сином ОСОБА_5 та його родиною, які піклуються про нього, допомагають матеріально, оскільки його пенсії не вистачає для забезпечення усього необхідного для життя. Позивач разом із позовом надав довідку про навчання в університеті від 08.12.2023, доказів на підтвердження продовження навчання немає. Також позивач не надав доказів на підтвердження вартості такого навчання (договір з університетом, підтвердження оплати) та витрат на проживання (договір оренди квартири, квитанції про оплату). Мати позивача ОСОБА_3 є працездатною особою, працює, має постійний дохід, отримує аліменти на неповнолітню дитину, а також має у власності нерухомість (квартиру), яку остання здає в оренду та отримує додатковий дохід. На підставі викладеного просив суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

10 липня 2025 року представник позивача адвокат Маркова Ю. В. подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначили, що позивач вважає за необхідне зменшити розмір заявлених позовних вимог та стягувати з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу. Згідно довідки Технічного університету у Кошицях від 19.05.2025 позивач є студентом 2 курсу вказаного навчального закладу та жодної стипендії не отримує. Також він обліковується в Словацькій Республіці як студент, тому не перебуває на обліку як особа, яка потребує тимчасового прихистку, а отже і не має права претендувати на соціальну грошову допомогу від держави Словаччина. В свою чергу відповідач має достатній рівень доходу, а саме військову пенсію, яка складає 17 132,40 грн. на місяць. З такого доходу з червня 2025 року щомісячно відраховуються аліменти на утримання молодшого брата позивача у розмірі частини, що приблизно становить 4 283,10 грн. щомісячно. В той же час аліменти, що будуть стягуватись з відповідача на користь позивача у грошовому еквіваленті становитимуть 2855,40 грн. щомісячно, отже у відповідача після всіх відрахувань залишатиметься 10000,00 грн., що в свою чергу перебільшує розмір мінімальної заробітної плати і ця сума є втричі більшою за прожитковий мінімум для працездатних осіб. Вважають, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в такому розмірі не є надмірним тягарем для відповідача. На підставі викладеного, просили суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Ухвалою судді від 02 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 24 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Опари Г. В. про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 04 квітня 2025 року за клопотанням представника відповідача витребувано докази від Головного Управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, в якій також зазначено, що заявлені позовні вимоги останній підтримує у повному обсязі.

Представник позивача адвокат Маркова Ю. В. подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю та за відсутністю позивача, в якій також зазначила, що змінені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Опара Г. В. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що при ухваленні рішення просить суд врахувати, що відповідач є інвалідом І групи безстроково і не може за своїм станом здоров`я бути повноцінним учасником справи, без участі його опікуна, а також просила суд залучити до участі у справі відповідний орган опіки та піклування.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши фактичні обставини справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

Так, судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2017 року розірвано шлюб, зареєстрований 23 грудня 2005 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 1091, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Прізвище ОСОБА_3 після розірвання шлюбу залишено без змін.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №011076 від 16.09.2022 та витягів з реєстру територіальної громади №2024/005924788 та №2024/005924458 від 21.05.2024, позивач ОСОБА_1 зареєстрований разом із матір`ю ОСОБА_3 та братом ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 з 19.12.2018.

Судовим наказом судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2021 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_1 повноліття на користь матері ОСОБА_3 , починаючи з 30 червня 2021 року.

Рішенням Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 травня 2025 року змінено спосіб стягнення аліментів, які присуджені з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , за судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року у справі № 205/5492/21 та в подальшому ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частину усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Станом на час розгляду даної справи позивач ОСОБА_1 досяг повноліття.

Згідно довідки з нотаріально посвідченим перекладом зі словацької мови на українську від 08.12.2023, позивач ОСОБА_1 навчається у 2023/2024 навчальному році на факультеті електротехніки та інформатики Технічного університету в Кошиці, є студентом 1-го курсу денної форми навчання за освітньою програмою бакалаврату: інформатика, стандартний термін навчання 3 роки.

Згідно довідки з нотаріально посвідченим перекладом зі словацької мови на українську від 02.05.2025, позивач ОСОБА_1 навчається у 2024/2025 навчальному році на факультеті електротехніки та інформатики Технічного університету в Кошице, є студентом 2-го курсу денної форми навчання за освітньою програмою бакалаврату: інформатика, стандартний термін навчання 3 роки, навчальний рік триває з 01.09.2024 до 31.08.2025.

Згідно довідки з нотаріально посвідченим перекладом зі словацької мови на українську від 19.05.2025, позивач ОСОБА_1 у 2024/2025 навчальному році на факультеті електротехніки та інформатики Технічного університету м. Кошиці є студентом 2-го курсу денної форми навчання бакалавра за навчальною програмою: інформатика, стандартна тривалість навчання 3 роки, навчальний рік триває з 01.09.2024 до 31.08.2025. Під час навчання студент не отримує жодної стипендії.

Згідно підтвердження з нотаріально посвідченим перекладом зі словацької мови на українську від 19.09.2025, позивач ОСОБА_1 у 2025/2026 навчальному році на факультеті електротехніки та інформатики Технічного університету в Кошице є студентом 3-го курсу денної форми навчання за освітньою програмою бакалаврату: інформатика, стандартний термін навчання становить 3 роки, навчальний рік триває з 01.09.2025 до 31.08.2025. У 2025/2026 навчальному році студент не отримує стипендію.

Відповідач ОСОБА_2 має статус особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 30.07.1998.

Згідно висновку ЛЛК КНП «КЛШМД» ДМР №919 від 28.05.2024 комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку про те, що ОСОБА_2 за своїм психічним станом потребує постійного стороннього догляду та допомоги до 28.05.2025 з подальшим оглядом.

Як видно з виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 17.06.2024 відповідачу ОСОБА_2 встановлено клінічний функціональний діагноз: тяжка деменція змішаного типу (судинна, нейродегенеративна). Виражене зниження рівня життєдіяльності за усіма критеріями: здатність до орієнтації, спілкування, пересування, самообслуговування, трудової діяльності, контроль поведінки. Потребує постійного стороннього догляду, допомоги та контролю.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12-ААД № 079670 від 01.07.2024 ОСОБА_2 встановлено І групу «Б» інвалідності з 08.07.2024 безстроково.

Судом також встановлено, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_5 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна (справа №932/6957/24), що підтверджується копією ухвали від 10.12.2024.

Станом на час розгляду даної справи зазначена вище справа №932/6957/24 не розглянута по суті.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з вересня 2024 року по лютий 2025 року, дохід ОСОБА_2 відображено у розмірі 6782 грн. та складається із соціальних виплат.

Згідно довідки ГУ ПФУ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 також отримує пенсію, з якої здійснюються відрахування. Загальний розмір нарахованої пенсії за період з 01.11.2024 по 30.04.2025 складає 96361,20 грн., розмір фактично виплаченої пенсії - 54 953,89 грн., загальний розмір відрахованих коштів 41 407,31 грн.

Матеріали справи також містять копії фіскальних чеків на підтвердження здійснення відповідачем ОСОБА_2 витрат, пов`язаних з придбанням ліків.

Згідно розрахунку заборгованості при примусовому виконанні судового наказу №205/5492/21 від 12.08.2021 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за період з січня 2021 року по березень 2025 року включно, станом на 01.05.2025 розмір заборгованості ОСОБА_2 становить 8 765,26 грн.

Судом також встановлено, що мати позивача ОСОБА_3 працює у АТ «АКБ «Конкорд» на посаді заступника головного бухгалтера з 29.01.2025 та її заробіток з січня 2025 року по травень 2025 року включно складає 157 431,52 грн.

Матеріали справи також містять докази на підтвердження здійснення позивачем витрат, пов`язаних із навчанням, зокрема виписку з банківського рахунку на підтвердження здійснення витрат на харчування, поповнення мобільного рахунку, тощо, а також квитанції про сплату за проживання

Так, згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та враховує стан здоров`я, матеріальне становище позивача та відповідача, потреби позивача в утриманні під час навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналогічні правові позиції викладені також у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18), від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18) від 12 вересня 2018 року у справі № 350/326/17-ц (провадження № 61-15310св18), від 10 жовтня 2018 року у справі № 216/3757/16-ц (провадження № 61-16217св18), від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18).

Так, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами у справі, що ОСОБА_1 , досяг повноліття, навчається у вищому навчальному закладі денної форми навчання за кордоном, у зв`язку з чим дійсно потребує матеріальної допомоги на оплату проживання, проїзду, харчування, тощо, а відповідач, зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина.

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом зазначав, що його мати ОСОБА_3 самостійно надавати позивачу матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням не в змозі.

При цьому, суд враховує, що відповідач є інвалідом І групи, є непрацездатною особою, сплачує за рішенням суду аліменти на утримання ще однієї неповнолітньої дитини у розмірі частини від власного доходу, однак розмір отримуваного відповідачем доходу дозволяє останньому надавати своєму повнолітньому сину матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням.

В той же час, розмір такої допомоги слід визначити у розмірі 1/7 частки доходів останнього, оскільки саме такий розмір аліментів, на переконання суду не буде надмірним тягарем для відповідача, з урахуванням всіх вищевикладених обставин.

Суд не залишає поза увагою і той факт, що станом на теперішній час в провадженні іншого суду перебуває цивільна справа за заявою про визнання відповідача ОСОБА_2 недієздатним, однак, станом на час розгляду даної справи, вказана справа не розглянута по суті, рішення у справі судом не прийнято.

За змістом положень Цивільного Кодексу України, зокрема статей 39-40 ЦК, фізична особа може бути визнана недієздатною виключно на підставі рішення суду. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Отже, станом на час розгляду даної справи судом, цивільна дієздатність відповідача не обмежена, як і не визнано його недієздатним.

При цьому суд зазначає, що обов`язок сплачувати аліменти зберігається, навіть якщо особа є недієздатною. Визнання особи недієздатною не звільняє її від обов`язку сплачувати аліменти, оскільки батьківський обов`язок утримання дітей, в тому числі і повнолітніх, які продовжують навчання, не припиняється внаслідок психічного стану.

Враховуючи встановлені обставини по справі, майновий стан позивача, а також те, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки у зв`язку з денною формою навчання не має можливості самостійно себе утримувати, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на період навчання повнолітнього сина у розмірі 1/7 частини всіх доходів щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років.

Приходячи до висновку про часткове задоволення позову, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 191 СК України якою визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому початок стягнення потрібно обраховувати з 24 травня 2025 року.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141ЦПК України та у зв`язку з тим, що позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору, судові витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання, у розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи стягнення з 24 травня 2024 року і до закінчення ним навчання в Технічному університеті м. Кошице Словацької Республіки, але не більше ніж до досягнення 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Суддя О.О. Костромітіна