Справа № 638/5882/24
Провадження № 2/638/6075/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сікорського А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення

в с т а н о в и в:

01 квітня 2024 року представник позивача КП «Харківводоканал» - Панасенко Ірина Олексіївна звернулася до Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Позовна заява мотивована тим, що КП «Харківводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення згідно Закону України «Про житлово - комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачаня холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, та Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, що регулюють відносини між виконавцем послуг КП «Харківводоканал» та споживачами.

Відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є власником зазначеної квартири та являється споживачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюється за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 . Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання.

В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, передбаченого п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV, п.п. 18, 30 Правил № 630 відповідач належним чином не виконувала зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість в розмірі 30529.40 грн., яка складається з наступного: сума заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2004 року по 31 січня 2022 року в розмірі 16959.57 грн.; сума заборгованості за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2000 року по 31 січня 2022 року в розмірі 11245.47 грн.; суми інфляційних витрат за час прострочення в розмірі 1727.38 грн.; три процента річних від простроченої суми в розмірі 596.98 грн.

Тому позивач, просить суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а також суму судових витрат, а саме судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду та витрати пов`язані з розглядом даної справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274 279 ЦПК України.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 16.10.20224 позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2004 року по 31 січня 2022 року у розмірі 16959.57 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2000 по 31 січня 2022 року в розмірі 11245.47 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 1727.38 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 596.98 грн., а всього 30529.40 (тридцять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь Комунального підприємства «Харківводоканал» суму судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати пов`язаня з розглядом справи у розмірі 40 (сорок) грн. 00 коп.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 09.06.2025 клопотання представника відповідача - ОСОБА_1 - адвоката Корнієнка Максима Юрійовича про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2024 року- задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2024 року. Прийнято до свого провадження заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Призначено розгляд заяви про перегляд заочного рішення в судовому засіданні.

В свою чергу, ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 24.06.2025 заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Корнієнка Максима Юрійовича про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення задоволено.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2024 року по справі № 638/5882/24 за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення - скасовано.

Призначено справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Разом з тим, на адресу суду, надійшла заява представника позивача про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та, просить суд, їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяв та клопотань від останнього не надходило.

При цьому, як вбачається із заяви про скасування заочного рішення, представник відповідача акцентував увагу на застосуванні строків позовної давності у даній справі, зазначивши про грубе порушення чинного законодавства позивачем у вказаному питанні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків:

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що КП «Харківводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення згідно Закону України «Про житлово - комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, та Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, що регулюють відносини між виконавцем послуг КП «Харківводоканал» та споживачами.

Відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є власником зазначеної квартири та являється споживачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, облік нарахувань та оплат, за які здійснюється за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 . Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання.

Як вбачається з первинного розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач належним чином не виконувала зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість в розмірі 30529.40 грн., яка складається з наступного: сума заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2004 року по 31 січня 2022 року в розмірі 16959.57 грн.; сума заборгованості за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2000 року по 31 січня 2022 року в розмірі 11245.47 грн.; суми інфляційних витрат за час прострочення в розмірі 1727.38 грн.; три процента річних від простроченої суми в розмірі 596.98 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України, власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.

Договором є усна чи письмова угода між споживачем та продавцем (виконавцем) про якість, термін, ціну та інші умови, по яким реалізується продукція. Підтвердженням дії усної угоди оформляється квитанцією або іншим документом. Факт оплати споживачем - відповідачем послуг, тобто послуг які надає позивач, є підтвердженням факту існування договірних відносин між ними.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно ст. 22 ЗУ «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилася від послуг, які надавало йому КП «Харківводоканал», то в неї виник обов`язок сплатити ці послуги.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Також з первинного розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 1727.38 грн. - інфляційних витрат за час прострочення та 569.98 грн. - 3% річних від простроченої суми.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, як це закріплено положеннями ст. 257 ЦК України.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність, зокрема ч. 2 ст.258ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, як це унормовано вимогами ч. 1 ст. 261 ЦК України.

За правилами ч. 5 ст. 216 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року, прийнятій у справі №6-14цс14, від 29 жовтня 2014 року, прийнятій у справі №6-169цс14, від 30 вересня 2015 року, прийнятій у справі №6-154цс15, зроблено висновок про те, що за договором, що визначає щомісячні платежі перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з ч. 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд зазначає, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч. 5 ст.267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин (п.п. 6.43, 6.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019, прийнятій по справі №911/3681/17).

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 20.09.2011 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», та від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Суд зазначає, що правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Разом з тим Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України №530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені статтями257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-IXнабрав чинності 02.04.2020.

У постановах Верховного Суду від 7 вересня 2022 року, прийнятій у справі №679/1136/21 (провадження № 61-5238св22) та від 20 квітня 2023 року, прийнятій у справі №728/1765/21 (провадження № 61-6640св21) зазначено, що «у пункті 12розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IXперелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2.

Згідно з пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який було доповнено згідно із Законом №2120-IX від 15.03.2022, в редакції Закону №3450-IX від 08.11.2023, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Законом України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» №4434-ІХ від 14 травня 2025 року пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено. Зазначено, що цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування.

Отже, у спірних правовідносинах позовна давність щодо вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, надані з квітня 2017 року по 31 березня 2025 року, в силу п. 12, 19Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК Українина момент подання позову (01.04.2024) не спливла.

Відповідно до п.11 ч.1ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

За правилами ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору:

такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин;

раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов.

Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.14,15 постанови Кабінету Міністрів України №690 від 05 липня 2019 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором, або шляхом надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

З огляду на викладене, суд погоджується з наданими представником позивача розрахунками заборгованості заборгованості за періоди з 01.04.2017 по 31.01.2022 та 01.04.2021 по 31.01.2022, та приймає їх.

При цьому суд вказує, що стороною відповідача не було заявлено клопотань про проведення судово-економічної експертизи визначення розміру заборгованості поданій цивільній справі, як і не було надано контррозрахунку чи інших доказів на спростування даного розрахунку заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з тим, враховуючи наявність заяви представника відповідача, де останній вказує на необхідність застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» підлягають частковому задоволенню з урахуванням поданого 18.11.2025 розрахунку заборгованості та стягненню заборгованості за період з 01.04.2017 по 31.01.2022.

За таких обставин, сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає:

- за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2017 по 31.01.2022 у розмірі 11583,21 грн;

-за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2017 по 31.01.2022 в розмірі 8232,08 грн.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, позивачем нараховано:

- 3% річних за послуги централізованого водопостачання в розмірі 351,65 грн;

- інфляційні втрати за послуги централізованого водопостачання в розмірі 1013,34 грн;

- 3% річних за послуги централізованого водовідведення в розмірі 245,33 грн;

- інфляційні втрати за послуги централізованого водовідведення в розмірі 714,04 грн.

У зв`язку з вищезазначеним з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

При цьому суд також вказує, що позивачем не надано доказів поважності пропуску позовної давності для звернення до суду в частині стягнення заборгованості з відповідача за період з 2000 року по 31.03.2017, а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України cудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.

Оскільки позовні вимоги КП «Харківводоканал» частково задоволені, сума сплаченого судового збору стягується з відповідача на користь позивача пропорційно розміру позовних вимог у розмірі 1756,70 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 264, 265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість період з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2022 року за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 19815 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн 29 коп, з яких:

- за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2017 по 31.01.2022 у розмірі 11583,21 грн;

- за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2017 по 31.01.2022 в розмірі 8232,08 грн;

а також суму боргу відповідно до положень ч. 2 ст.625 ЦК України у розмірі 2324 (дві тисячі триста двадцять чотири) грн 36 коп, з яких:

- 3% річних за послуги централізованого водопостачання в розмірі 351,65 грн;

- інфляційні втрати за послуги централізованого водопостачання в розмірі 1013,34 грн;

- 3% річних за послуги централізованого водовідведення в розмірі 245,33 грн;

- інфляційні втрати за послуги централізованого водовідведення в розмірі 714,04 грн,

та всього заборгованість у загальному розмірі 22139 (двадцять дві тисячі сто тридцять дев`ять) грн 65 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Комунального підприємства «Харківводоканал» суму судового збору у розмірі 1756 (одна тисяча сімсот п`ятдесят шість) грн 70 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Харківводоканал», , адреса місцезнаходження: вул. Конторська, 90, м. Харків, 61052.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб - адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному веб - порталі судової влади України.

Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2025 року.

Суддя В.М. Яковлева