Справа № 203/4943/25
Провадження № 2/466/4156/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Комарницької В.-М.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

17.07.2025 позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 8556871 від 09.12.2024 року в розмірі 88000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, 09.12.2024 між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 року укладено договір № 8556871 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання умов, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в сумі 40000 грн шляхом перерахування на платіжну карту номер якої надано відповідачем.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала.

У зв`язку з неповерненням заборгованості, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 88000 грн та складається з:

- заборгованості за кредитом 40000 грн;

- заборгованості по відсотках 48000 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, зокрема в частині тіла кредиту. Що стосується нарахованих відсотків, то просила такі не стягувати з огляду на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою, має третю групу інвалідності, а її чоловік проходить військову службу та перебуває бойових дій. Зазначила, що порівняно з сумою боргу розмір відсотків є несправедливим.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.12.2024 між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 року укладено договір № 8556871 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання умов, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1.2-1.4 Договору кредиту, сума кредиту становить 40000 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 09.12.2024 року. Повернення кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін повернення кредиту 08.01.2025 року.

Згідно п.2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в сумі 40000 грн шляхом перерахування на платіжну карту номер якої надано відповідачем, що підтверджується Довідкою про перерахунок грошових коштів.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала.

У зв`язку з неповерненням заборгованості, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 88000 грн та складається з:

- заборгованості за кредитом 40000 грн;

- заборгованості по відсотках 48000 грн.

ОСОБА_1 є внутрішньо-переміщеною особою та має інвалідність третьої групи.

Чоловік відповідача проходить військову службу у військовій частина НОМЕР_2 .

Надаючи оцінку встановленим вище обставинам суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, та допустила заборгованість у розмірі 88000 грн, з яких 40000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 48000 грн - сума заборгованості за відсотками.

Оскільки відповідач визнає позов в частині стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту, то суд не надає детальної оцінки даному питанню та приймає в цій частині визнання позову відповідачем.

Що стосується заборгованості по відсотках суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 48000 грн, є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить 40000 гривень.

Згідно з частиною третьою статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту, щодо сплати споживачем пені за прострочення повернення кредиту.

З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, задоволенню не підлягають.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме сума боргу за договором, яка підлягає стягненню з відповідачки становить 40000 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту. Така сума на думку суду буде справедливою та повною мірою забезпечить належне виконання зобов`язання відповідачем.

Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422,40 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 105 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» заборгованість за кредитним договором №8556871 від 09.12.2024 року в розмірі 40000 грн (сорок тисяч гривень.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 105 грн (сто п`ять гривень).

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», , місцезнаходження: 03062, м. Київ, просп. Берестейський, буд. 90А;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса тимчасового перебування: АДРЕСА_1 .

Суддя О. І. Баєва