Справа № 466/8516/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Пилипців О.-І.І.

представника приватного виконавця Чорної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, не зареєстроване в установленому законом порядку

ВСТАНОВИВ :

22.07.2025 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 .

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича перебуває виконавче провадження №58805245 від 04.04.2019 року з примусового виконання виконавчого напису №2816 від 23.07.2014 року виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності гр. ОСОБА_1 .

04.04.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58805245, скеровано боржнику для виконання, стягувачу до відома, що підтверджується списком №861 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Львів 53.

Згідно ухвали №466/8516/24 від 10.09.2024 виданої Шевченківським районним судом м.Львова, замінено боржника ОСОБА_1 на правонаступника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №58805245, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича.

На підставі вказаної ухвали, приватним виконавцем 17.10.2024 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження №58805245.

Постанову про заміну сторони виконавчого провадження та постанову про відкриття виконавчого провадження скеровано приватним виконавцем на адресу місця реєстрації боржника.

Факт скерування вищевказаних постанов підтверджується списком №844 поштових відправлень листів рекомендованих поданих у Львів 53.

У вказаній постанові, приватним виконавцем були зазначені обов`язки боржника передбачені статтею 19 ЗУ «Про виконавче провадження».

Проте, жодні з обов`язків, боржником не були виконані, що свідчить про його недобросовісність, небажання виконувати вимоги приватного виконавця та дотримуватися приписів Закону.

ОСОБА_2 достовірно обізнаний як про наявність виконавчого напису нотаріуса, так і про наявність відкритого, на виконання згаданого виконавчого напису, виконавчого провадження. Обізнаність ОСОБА_2 щодо наведених фактів підтверджується списком №844 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих у Львів 53.

Щодо підстав звернення стягнення на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку, 17.07.2025 року приватним виконавцем сформовано Інформаційну довідку №435848506 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта - квартири, що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 .

Згідно сформованого витягу, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №1, вбачається те, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було видане свідоцтво серія НОМЕР_1 від 29.12.2021 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно відповіді №37/02-19 від 18.01.2024 року, наданої Сьомою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області, вбачається наступне: «… 18 січня 2022 року Сьомою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області було зареєстровано спадкову справу №12/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені сина спадкодавця ОСОБА_2 ».

Станом на 18.01.2024 року свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 нікому зі спадкоємців не видавалось».

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

У зв`язку з чим, приватний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке, не зареєстровано в установленому законом порядку.

Так, відповідно до ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з ч.5 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Згідно абз.2 ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до вимог ч.10 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Враховуючи викладене, просить подання задовольнити.

Представник приватного виконавця Чорна Н.М. в судовому засіданні подання підтримала повністю та просила його задовольнити, посилаючись на викладені в поданні докази.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились з невідомих причин, заперечень щодо подання не надали, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду також не надходило, їх неявка не є перешкодою для розгляду подання.

Суд заслухавши пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи, доводи подання, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича перебуває виконавче провадження №58805245 від 04.04.2019 року з примусового виконання виконавчого напису №2816 від 23.07.2014 року виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності гр. ОСОБА_1 .

04.04.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58805245, скеровано боржнику для виконання, стягувачу до відома, що підтверджується списком №861 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Львів 53.

Згідно ухвали №466/8516/24 від 10.09.2024 виданої Шевченківським районним судом м.Львова, замінено боржника ОСОБА_1 на правонаступника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №58805245, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича.

На підставі вказаної ухвали, приватним виконавцем 17.10.2024 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження №58805245.

Постанову про заміну сторони виконавчого провадження та постанову про відкриття виконавчого провадження скеровано приватним виконавцем на адресу місця реєстрації боржника.

Факт скерування вищевказаних постанов підтверджується списком №844 поштових відправлень листів рекомендованих поданих у Львів 53.

17.07.2025 року приватним виконавцем сформовано Інформаційну довідку №435848506 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта - квартири, що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 .

Згідно сформованого витягу, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №1, вбачається те, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було видане свідоцтво серія НОМЕР_1 від 29.12.2021 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З відповіді №37/02-19 від 18.01.2024 року, наданої Сьомою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області, вбачається наступне: «… 18 січня 2022 року Сьомою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області було зареєстровано спадкову справу №12/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені сина спадкодавця ОСОБА_2 ».

Станом на 18.01.2024 року свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 нікому зі спадкоємців не видавалось».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване в установленому законом порядку, вирішується судом в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано в установленому законом порядку.

Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному в постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 947/22930/19 (провадження № 61-9215св20).

Застосування судом частини десятої статті 440 ЦПК України та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» є крайнім заходом виконання судового рішення, який може бути застосований лише тоді, коли виконавець вичерпав усі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

Такий правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 2-592/09 (провадження № 61-8383св18), від 23 січня 2019 року у справі № 522/6400/15-ц (провадження № 61-19786св18).

Звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, може бути застосоване у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача.

Відповідно до наданих документів, судом не вбачається, чи приватним виконавцем було належним чином проведено всі необхідні виконавчі дії, чи з`ясовувалося наявність чи відсутність у боржника рухомого майна, коштів чи іншого нерухомого майна.

Так, до подання не надано доказів того, що приватний виконавець здійснював запити, зокрема до Головного управління Держгеокадастру, Головний сервісний центр МВС України, Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру, Держспоживслужбу, з вимогою надати інформацію щодо реєстрації майна за боржником.

Крім того, приватним виконавцем не надано доказів того, що виконавчий напис не може бути виконаний шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать боржнику, тобто матеріали справи не містять доказів того, що відсутні грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) /електронних гаманцях чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, не зареєстроване в установленому законом порядку, на підставі, доданих до нього матеріалів та викладених обставин, відсутні.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в матеріалах подання відсутні відомості про те, що виконавець вичерпав усі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання виконавчого напису за рахунок іншого майна боржника, а отже відсутність підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 76-80, 89, 258-260, 354,440 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ :

у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Текст ухвали складено та підписано 15.12.2025 року.

Суддя О. І. Ковальчук