Провадження № 4-с/369/88/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвій І.О.,

за участю секретаря Іларіонова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 369/11230/25 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубчак Ірина Олександрівна, ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Боярської міської ради, на дії державного виконавця та скасування постанови про відкладення проведення виконавчих дій, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Уманець Сергій Григорович звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргоюна дії державного виконавця та скасування постанови про відкладення проведення виконавчих дій.

Скаргу мотивував тим, що на виконанні старшого державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубчак Ірини Олександрівни перебуває виконавче провадження № 78071449, відкрите 14 травня 2025 року на підставі постанови Київського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року у справі № 369/21014/24 про наступне: В порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком, визначити час спілкування малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 кожну суботу з 12:00 години до 17:00 години за місцем проживання ОСОБА_1 без присутності матері ОСОБА_2 , з урахуванням графіку занять дитини. Боржник: ОСОБА_2 . Стягувач: ОСОБА_1 .

В межах вказаного виконавчого провадження старшим державним виконавцем Фастівського ВДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Дубчак І.О. було винесено постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 13 червня 2025 року та від 20 червня 2025 року, які на думку представника скаржника є незаконними та безпідставними, порушують право ОСОБА_1 як батька на контакт з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також право малолітнього сина на контакт з батьком.

Вказані постанови були винесені на підставі поданих представником боржника клопотань про відкладення проведення виконавчих дій 14 червня 2025 року у зв`язку з запланованими заходами дозвілля дитини та 21 червня 2025 року у зв`язку із запланованими додатковими заняттями з предметів алгебри та геометрії у репетитора.

Водночас, як зазначає представник скаржника, законних підстав, що визначені законодавцем у ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» для прийняття постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 13 червня 2025 року не було, оскільки у постанові Київського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року у справі № 369/21014/24 зазначено не про заходи дозвілля дитини, а про дотримання графіку занять дитини під час здійснення виконання забезпечення позову у межах справи № 369/21014/24.

Крім того, законних підстав, що визначені законодавцем у ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» для прийняття постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 20 червня 2025 року також не було, зважаючи на те, що у клопотанні від 19 червня 2025 року представник боржника просив відкласти проведення виконавчих дій 20 червня 2025 року, тобто у п`ятницю. Разом з тим, у постанові Київського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року у справі № 369/21014/24 визначено час спілкування малолітнього сина з батьком кожну суботу з 12:00 години до 17:00 години.

Таким чином, як зазначає представник скаржника, викладене свідчить про неналежне виконання державним виконавцем Дубчак І.О. своїх посадових обов`язків, у зв`язку із чим, скаржник просить суд:

-поновити пропущений з поважних причин строк на подачу цієї скарги про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубчак Ірини Олександрівни від 13 червня 2025 року про відкладення проведення виконавчих дій у ВП № 78071449;

-визнати неправомірними та скасувати постанови старшого державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубчак Ірини Олександрівни від 13 червня 2025 року про відкладення проведення виконавчих дій у ВП № 78071449, а також від 20 червня 2025 року про відкладення проведення виконавчих дій у ВП № 78071449;

-визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубчак Ірини Олександрівни щодо відкладення проведення виконавчих дій у ВП № 78071449 від 14 червня 2025 року та від 21 червня 2025 року (постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 13 червня 2025 року та від 20 червня 2025 року відповідно у ВП № 78071449).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року провадження у справі за скаргою було відкрито та призначено до розгляду.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник скаржника надала суду заву, в якій просила розгляд справи проводити без їх участі, скаргу підтримала та просила задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник Служби у справах дітей Боярської міської ради надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та прийняти рішення згідно з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, перевіривши матеріали скарги, доводи, викладені у заявах по суті спору, дослідивши докази по справі, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно до п. б) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Так, скаржник зазначає, що дізнався про постанову про відкладення проведення виконавчих дій від 13 червня 2025 року лише 20 червня 2025 року з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Так, з огляду на відсутність заперечень з боку суб`єкта, дії якого оскаржуються та доказів отримання вказаної постанови раніше, суд вважає за можливе поновити скаржнику строк для оскарження постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 13 червня 2025 року.

Судом встановлено, що на виконанні старшого державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубчак Ірини Олександрівни перебуває виконавче провадження № 78071449, відкрите 14 травня 2025 року на підставі постанови Київського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року у справі № 369/21014/24 про наступне: В порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком, визначити час спілкування малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 кожну суботу з 12:00 години до 17:00 години за місцем проживання ОСОБА_1 без присутності матері ОСОБА_2 , з урахуванням графіку занять дитини. Боржник: ОСОБА_2 . Стягувач: ОСОБА_1 .

В межах вказаного виконавчого провадження старшим державним виконавцем Фастівського ВДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Дубчак І.О. було винесено постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 13 червня 2025 року та від 20 червня 2025 року.

Постановою про відкладення проведення виконавчих дій від 13 червня 2025 рокувстановлено, що до відділу надійшло клопотання представника боржника ОСОБА_4 , про відкладення проведення виконавчих дій 14.06.2025 по виконанню постанови Київського апеляційного суду від 29.04.2025 у справі №369/21014/24, в зв`язку з запланованими заходами дозвілля дитини. На підставі чого відкладено проведення виконавчих дій з примусового виконання постанови Київського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року у справі № 369/21014/24до 19 червня 2025 року.

Постановою про відкладення проведення виконавчих дій від 20 червня 2025 рокувстановлено, що до відділу надійшло клопотання представника боржника Тригуба А.Ю., про відкладення проведення виконавчих дій 21.06.2025 по виконанню постанови Київського апеляційного суду від 29.04.2025 у справі № 369/21014/24, в зв`язку з запланованими додатковими заняттями з предметів алгебри та геометрії у репетитора. На підставі чого відкладено проведення виконавчих дій з примусового виконання постанови Київського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року у справі № 369/21014/24 до 27червня 2025 року.

Вказані постанови були винесені на підставі поданих представником боржника ОСОБА_2 адвокатом Тригубом Андрієм Юрійовичем клопотань, які долучені до матеріалів скарги, про відкладення проведення виконавчих дій 14 червня 2025 року у зв`язку з запланованими заходами дозвілля дитини, а саме: відвідування зоопарку за межами Боярської ОТГ, та 21 червня 2025 року у зв`язку із запланованими додатковими заняттями з предметів алгебри та геометрії у репетитора ОСОБА_5 ..

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Статтею 129-1 Конституції України закріплено обов`язковість судових рішень до виконання на всій території України. Крім того, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства передбачених п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Так, ст. 1 Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст. 3 Закону, завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною 1 ст. 5 Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавець, зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, дії виконавця при примусовому виконанні рішення суду здійснюється у спосіб та порядок, визначені виконавчим документом, а отже і рішенням суду.

Відповідно до ст. 10 Закону, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 64-1 Закону, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному ч. 1 ст. 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених ч. 10 ст. 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Положення ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» визначають, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Статтею 7 розділу ХІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 визначено, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною, державний виконавець відкладає проведення виконавчих дій в порядку, визначеному ст. 32 Закону, відповідно до якої за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відкладення проведення виконавчих дій передбачено лише за наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 квітня 2022 року у справі № 638/12278/15-ц.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції Постанова як окремий документ повинна серед іншого містити мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову.

Вимога щодо вмотивованості постанови виконавця базується на верховенстві права, справедливості, неупередженості та об`єктивності як засадах виконавчого провадження.

Під умотивованістю розуміється повне і всебічне відображення у постанові мотивів, якими виконавець керувався під час прийняття постанови.

Умотивованість - це вимога до виконавця наводити письмово у постанові судження, пояснення про наявність чи відсутність фактів, які є основою висновку виконавця. Умотивованість будь-якої постанови необхідно розглядати як самостійну вимогу, яка не є тотожною вимозі законності.

Таким чином, винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій є правом державного виконавця та в межах його повноважень і обумовлюється наданою йому законом дискрецією у прийнятті рішень, виходячи з фактичних обставин, що встановлені у кожному конкретному випадку при здійсненні примусових виконавчих дій.

Правовий висновок щодо застосування ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» викладено у постанові Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі №910/6104/21, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд має врахувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Так, Верховий Суд вказав, що «… відповідно до положень статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову. Аналіз положень наведеної норми дає підстави дійти висновку, що: по-перше, застосування цієї норми пов`язане з наявністю певних обставин та умов; по-друге, установлення та оцінювання таких обставин належить до повноважень державного виконавця і, які суд касаційної інстанції не може перебирати на себе…».

Як вбачається з матеріалів скарги, оскаржувана постанова від 13 червня 2025 року винесена на підставі поданого представником боржника ОСОБА_2 адвокатом Тригубом Андрієм Юрійовичем клопотання № 01-1206 від 12 червня 2025 року про відкладення проведення виконавчих дій 14 червня 2025 року у зв`язку із запланованими заходами дозвілля дитини, а саме: відвідування зоопарку за межами Боярської ОТГ. Водночас, до матеріалів поданого клопотання не було надано доказів, на підтвердження вказаних у ньому обставин. Такі докази були долучені представником боржника до клопотання № 01-1906 від 19 червня 2025 року.

Таким чином, станом на дату винесення оскаржуваної постанови від 13 червня 2025 року, старшому державному виконавцю Фастівського ВДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Дубчак І.О.не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності запланованих заходів дозвілля дитини, а саме: відвідування зоопарку за межами Боярської ОТГ.

Крім того, з матеріалів скарги вбачається, що оскаржувана постанова від 20 червня 2025 року винесена на підставі поданого представником боржника ОСОБА_2 адвокатом Тригубом Андрієм Юрійовичем клопотання № 01-1906 від 19 червня 2025 року про відкладення проведення виконавчих дій 20 червня 2025 року у зв`язку із запланованими додатковими заняттями з предметів алгебри та геометрії у репетитора ОСОБА_5 ..

Водночас, суд зауважує, що прохальна частина клопотання представника боржника № 01-1906 від 19 червня 2025 року, розписка Самчук Т.М. від 19 червня 2025 року та оскаржувана постанова від 20 червня 2025 року містять у собі розбіжності в даті проведення виконавчих дій (додаткових занять дитини).

Так, у своєму клопотанні № 01-1906 від 19 червня 2025 року представник боржника просив відкласти проведення виконавчих дій 20 червня 2025 року, однак, розписка ОСОБА_5 від 19 червня 2025 року містить дату проведення занять з дитиною 21 червня 2025 року, та оскаржувана постанова про від 20 червня 2025 року містить дату відкладення проведення виконавчих дій 21 червня 2025 року.

З огляду на викладене, судом встановлено відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, що перешкоджали проведенню побачення батька з дитиною 14 червня 2025 року та 21 червня 2025 року.

Отже, постанови про відкладення проведення виконавчих дій винесені з порушенням вимог закону, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Вимоги скарги про визнання дій державного виконавця щодо відкладення виконавчих дій неправомірними не підлягають задоволенню, оскільки за приписами ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» можуть бути оскаржені: 1) рішення; 2) дії; 3) бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Дії державного виконавця щодо відкладення виконавчих дій виражені у формі прийняття оскаржуваних постанов, яким суд надав оцінку та визнав їх протиправними, тому дії з їх прийняття додатково не можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, щодо часткового задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 5, 10, 18, 32, 33, 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-452 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання скаржника ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення зі скаргою до суду, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення зі скаргою на дії державного виконавця та скасування постанови про відкладення проведення виконавчих дій.

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубчак Ірина Олександрівна, ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Боярської міської ради, на дії державного виконавця та скасування постанови про відкладення проведення виконавчих дій, - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубчак Ірини Олександрівни від 13 червня 2025 року про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 78071449.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубчак Ірини Олександрівни від 20 червня 2025 року про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 78071449.

У задоволенні іншої частини скарги, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Інна ФІНАГЕЄВА