У Х В А Л А

10 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 554/12082/15-ц

провадження № 61-15058ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Борсук Віктор Валерійович, на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Полтави (раніше - Октябрський районний суд міста Полтави)

від 22 лютого 2016 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (правонаступник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк») до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 220 416, 94 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави

(раніше - Октябрський районний суд міста Полтави) від 22 лютого 2016 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня

2025 року,позов Публічного акціонерного товариства«Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства«Дельта Банк» заборгованість у розмірі 220 416, 94 грн.

27 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Борсук В. В. засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Полтави (раніше - Октябрський районний суд міста Полтави) від 22 лютого 2016 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року.

У касаційній скарзі представник заявника просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження судових рішень представник заявника зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суди не врахували правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 12 серпня

2019 року у справі № 1340/5463/18, від 09 листопада 2021 року у справі

№ 214/5505/16, від 22 грудня 2023 року у справі № 346/1892/22, від 12 червня

2024 року у справі № 756/11081/20, від 06 березня 2024 року у справі № 755/4205/14, від 15 серпня 2024 року у справі № 380/18997/21, від 31 січня 2024 року у справі

№ 200/7924/16-ц.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Вбачається, що між сторонами виник спір про стягнення заборгованості в розмірі 220 416, 94 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день звернення з касаційною скаргою (757 000,00 грн).

Отже, касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Борсука В. В. подана на судові рішення у малозначній справі, які відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню.

Разом з тим, у касаційній скарзі представник заявника посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача, який належним чином не повідомлений про дату, час і місце судового засіданнята крім цього, не мав можливості подати відзив, що є обов`язковою підставою для скасування судових рішень за пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України

від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Аналіз змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що судове рішення у справі підлягає касаційному оскарженню.

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Борсук Віктор Валерійович, на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Полтави (раніше - Октябрський районний суд міста Полтави) від 22 лютого 2016 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року.

Витребувати з Шевченківського районного суду міста Полтави

(раніше - Октябрський районний суд міста Полтави) матеріали справи

№ 554/12082/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (правонаступник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк») до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська