Справа № 572/5820/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області ВЕДЯНІНА Т.О.,

розглянувши в м.Сарни у справі № 572/5820/25 заяву ТзОВ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ»» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ :

ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»», в порядку ст.161 ЦПК України, до суду подано заяву про видачу судового наказу про стягнення на користь заявника з ОСОБА_2 боргу за спожитий природний газ у сумі 39798 грн. 24 коп., а також 242 грн. 24 коп. понесених судових витрат.

Заявником заявлено вимогу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, що відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України.

Однак, відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України - суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, якою встановлені вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Так, згідно із ч.3 ст.163 ЦПК України - до заяви про видачу судового наказу додається, в тому числі, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Вказаним вимогам, зазначеним у ст.163 ЦПК України, заява ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»» не відповідає.

Так, договором, відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору, згідно із ч.1 ст.628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладеним у письмовій формі є договір, відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

Отже, укладеного із ОСОБА_2 договору про надання послуг з постачання природного газу, заявником суду не надано (надано бланк типового договору, який не підписано сторонами та інформацію по рахунку № НОМЕР_1 ).

У поданій заяві заявником вказано, що нарахування вартості послуг надається на підставі Типового договору, який розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання договору у письмовій формі, тобто, за фактичним споживанням.

Таким чином, ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»» заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 боргу за послуги з постачання природного газу, хоча письмового договору про надання таких послуг, укладеного сторонами, заявником суду не надано.

Згідно із висновком Верховного суду, вкладеним у постанові від 09 червня 2021 року у справі №303/7554/16-ц провадження №61-20523св19 : споживачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги, якими користуються, за фактом фактичного споживання, незалежно від наявності укладеного договору.

Однак, в такому випадку, факт фактичного споживання боржником наданих послуг слід доводити у справі, що має розглядатись в порядку позовного, а не наказного провадження.

Враховуючи наведене, в даному випадку слід відмовити у видачі судового наказу за заявою ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»», оскільки подана до суду заявником заява не відповідає вимогам, встановленим у ст.163 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ТзОВ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ»» (м.Київ вул.Шолуденка,1, , р/р НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» м.Києва МФО 300465 для стягнення боргу за спожитий газ, р/р НОМЕР_3 в АТ «Укргазбанк» МФО 320478 для стягнення сплаченого судового збору) про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 ) боргу за спожитий природний газ в сумі 39798 грн. 24 коп., а також 242 грн. 24 коп. понесених судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

СУДДЯ