Cправа № 399/924/25
Провадження № 2/399/456/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2025 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., представника позивача Вакуленко Л.І., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду цивільну справу за позовом органу опіки і піклування Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області звернувся з позовом Орган опіки і піклування Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_1 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з громадянки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з дня звернення до суду з позовом до його повноліття.

Позов мотивований тим, що до служби у справах дітей Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області звернувся неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із проханням допомогти позбавити батьківських прав його матір громадянку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як вона довгий час не виконує свої батьківські обов`язки.

Згідно свідоцтва про народження, видане виконавчим комітетом Косарської сільської ради Кам`янського району Черкаської області від 20.01.2009 року, мати неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Онуфріївської селищної ради від 21.11.2022 року № 86, на обліку служби у справах дітей, перебуває неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такий, що опинився в складних життєвих обставинах по причині ухилення матері від неналежного виконання своїх батьківських обов`язків. Мати неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

21 листопада 2022 року до служби у справах дітей Онуфріївської селищної ради звернувся неповнолітній ОСОБА_2 із заявою надати дозвіл на проживання в дитячому будинку змішаного типу для дошкільного та шкільного віку «Жива Перлина» в зв`язку із складними стосунками з мамою та із її співмешканцем. Дитина перебувала у дуже занедбаному стані (взутий у літні резинові капці на босу ногу, брудні майка, брудна порвана спортивна кофта та обрізані по коліна спортивні штани). Категорично відмовлявся повертатися до матері, пояснюючи що мати підтримує свого співмешканця, який постійно вживає спиртні напої, що призводить до конфліктів та присутнє почуття страху у хлопця. ОСОБА_3 повідомив, що дії співмешканця матері можуть нести загрозу його життю та здоров`ю.

За направленням служби у справах дітей від 21.11.2022 року № 09-28/198 неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було влаштовано на тимчасове проживання до приватної організації Дитячий будинок змішаного типу для дошкільного та шкільного віку «Жива Перлина» де він проживає по теперішній час. Під час спілкування із ОСОБА_3 було встановлено, що постійного місця проживання родина не має, дуже часто змінюють населенні пункти, тобто ведуть кочовий спосіб життя. На той час проживали в АДРЕСА_3 , прибули до селища на заробітки із Олександрійського району Кіровоградської області. Після прийняття рішення про влаштування дитини до дитячого будинку «Жива Перлина», відповідачка жодного разу за дозволом про відвідування сина до Служби у справах дітей селищної ради не зверталась.

Згідно інформації Онуфірївського ліцею Онуфріївської селищної ради навчанням та вихованням хлопця відповідачки не цікавиться зовсім, ніякої участі в освітньому процесі не приймає.

Служба у справах дітей селищної ради неодноразово запрошувала відповідачку на зустріч для бесіди про майбутню долю сина, але відповідачка не з`являлася.

14 листопада 2024 року за допомогою інспектора із ювенальної превенції відбулася бесіда з відповідачкою, стало відомо, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, про що власноручно написала заяву.

Власного житла відповідачка не має, офіційно ніде не працює, належних умов для проживання дитини створити не в змозі. Під час відвідувань родини відповідачки працівниками служби у справах дітей селищної ради, центру соціальних служб, інспектором із ювенальної превенції та поліцейським офіцером громади, неодноразово проводилися профілактичні бесіди із відповідачкою з питань належного виконання батьківських обов`язків.

Служба в справах дітей селищної ради ініціювала притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Під час профілактичних бесід на протязі 2023-2025 років відповідачка обіцяла відновити спілкування та налагодити стосунки із сином. Станом на теперішній час обіцянка не виконана. Спілкування з сином не відновлено.

Питання щодо належного виконання батьківських обов`язків відповідачкою, розглядалося на засіданні селищної комісії з питань захисту прав дитини Онуфріївської селищної ради 09.09.2025 року протокол № 14. За результатами розгляду даного питання, прийнято одноголосне рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка не займається вихованням, навчанням і розвитком дитини, не дбає про його здоров`я, фізичний і моральний розвиток, не створює належні умови для розвитку його природних здібностей.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи рішення селищної комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її неповнолітнього сина, з метою не допущення порушень прав та інтересів дитини та своєчасного надання йому соціально-правового статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, діючи в інтересах неповнолітньої дитини, орган опіки та піклування Онуфріївської селищної ради.

На підставі вищевказаного просить суд позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з громадянки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі усіх видів заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з дня звернення до суду з позовом до його повноліття.

Ухвалою суду від 23.09.2025 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11.11.2025 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Обґрунтувала позицію тим, що ОСОБА_1 свої батьківські обов`язки не виконує, щодо неповнолітнього сина ОСОБА_2 , та зазначила, що коли до них звернувся малолітній ОСОБА_2 , то останній був в дуже скрутних життєвих обставинах, був одягнений не по погоді, у рваному одязі та взутті, повідомив, що вже деякий час основним приміщенням для ночівлі є сарай якій не оплюється, через те, що співмешканець матері вигнав його на вулицю. Зазначила також, що намагалась допомогти ОСОБА_1 знайти спільну мову з сином та налагодити стосунку, проте остання на контакт так і не пішла та запевняла, що її син ОСОБА_2 психічно неврівноважений та потребує медичної допомоги. ОСОБА_2 вже три роки проживає дитячому будинку «Жива Перлина» та за цей час у хлопчика не виявилось ні при медичному обстеженні ні при соціальному спостережені жодних психічних вад, навпаки зарекомендував себе як вихована та спокійна дитина. З огляду на вищевикладене вважає, що ОСОБА_1 не може піклуватись про свого сина, не може дати йому належне виховання та матеріальне забезпечення а тому орган опіки та піклування вважає за необхідне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, оскільки вважає, що вона як мати намагалась забезпечити свого сина чим могла, але останній не вдячний та психічно неврівноважений та потребує медичної допомоги. Стверджувала, що навіть коли ОСОБА_2 знаходився вже в дитячому будинку, то вона його навідувала та приносила і гроші і смаколики, також він сам неодноразово приїздив до неї додому і вона йому давала гроші, купувала йому речі. Зазначала, що її дитина неврівноважена, вживає алкогольні. Вважає, що вона хороша мама та виконує свої батьківські наскільки це можливо, а тому заперечує проти позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання її неповнолітнього сина ОСОБА_2 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , повідомила, що раніше працювала на посаді старшого інспектора сектору ювенальної превенції Олександрійського РВП Кіровоградської області і примірно в листопаді 2022 року перебуваючи на робочому місці через виклик 102 отримали виклик про те, що малолітня дитина вже певний час перебуває на вулиці і попросила про допомогу. Свідок спільно з нарядом виїхали на місце виклику, а саме по вул. Набережна сел. Онуфріївка. Коли вони приїхала дитина чекала їх на повороті вулички та була майже роздягнена без верхнього одягу, в порваних тапоках на босу ногу, весь мокрий це був ОСОБА_6 і він пояснив в будинку (вказав на будинок, адреси не пам`ятає) проживає мама зі своїм співмешканцем, і останній вже деякий час вживає спиртні напої, через це не знаходить з ним спільної мови та ображає його. Коли вона запропонувала пройти до будинку, то вийшла ОСОБА_1 зі своїм співмешканцем, який був в надмірному стані алкогольного сп`яніння, пояснював, що ОСОБА_3 чогось там не робить і взагалі він не такий який йому потрібно. Коли свідок зайшла в будинок, там виявилось тепло, їжі ніякої не було, та ОСОБА_3 говорив, що вже деякий час нічого не їв, на що співмешканець відповів, що той не заслуговує на їжу та нехай взагалі йде з дому, мати ОСОБА_3 не робила жодних кроків для того, щоб спинити свого співмешканця або ж якось захистити сина. ОСОБА_3 просив про допомогу, тому вона зателефонувала відразу у службу у справах дітей для надання допомоги ОСОБА_3 . Коли вона запита, чи є у ОСОБА_3 теплі речі, то співмешканець відповів, що немає і він не заслуговує на це, ОСОБА_1 взагалі говорила, що йому потрібен спеціальний заклад, бо її дитина неврівноважена, і ОСОБА_7 зробила висновок, що мати попросту знецінила свою дитину. Після цього привезли ОСОБА_3 до селищної ради, та одягнули ОСОБА_8 в теплий одяг. ОСОБА_3 сам попросився, щоб його розмістили в дитячий будинок « ОСОБА_9 » оскільки вже знав, про цей будинок і в той самий день його помістили в будинок. Через декілька днів вона запросила маму до СП Онуфріївка, де на неї склали адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП, мати начебто погоджувалась, що не правильно поступила, та начебто хотіла змінитись, але кроків на зустріч не робила, не влаштувалась на роботу, не знайшла постійного житла, не перестала вести неправильний спосіб життя. Через деякий час побачивши ОСОБА_1 чи робила вона якісь кроки для виправлення ситуації з сином проте в черговий раз чула лише відмовки, просила прийти її до служби, щоб вирішити питання щодо місця проживання дитини, але вона так і не з`явилась та жодних кроків для поліпшення стосунків з сином та виправлення ситуації не зробила. Через деякий час запитавши у ОСОБА_3 чи бажає він повернутись до матері жити, він відповів, що більше не бажає.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що є директором дитячого будинку «Жива Перлина», та зазначила, що ОСОБА_2 потрапив до них три роки тому, в дуже погану стані, одягнений у рваний одяг майже з босими ногами, був наляканий та забитий. На початку свого перебування в дитячому будинку, він як і кожна дитина перебував на стадії виховного перелаштування, але згодом, виявилось, що дитина, спокійна, добра, врівноважена, вихована, здібна до навчання та любляча. Щодо тверджень ОСОБА_1 , що дитина потребує медичної допомоги через психічний розлад, то запевнила, що за наявним медичним висновком медиків-експертів ОСОБА_2 цілком здоровий хлопчик. Ніколи погано не відгукувався про свою маму, та не зважаючи на дані обставини, він прагне до налагодження стосунків зі своєю матір`ю. Бувало, що він просився поїхати до мами додому, дозволивши поїздку, брав велосипеда в теплу пору року та їхав до матері в село, проте ніколи не повертався на підпитку чи в стані алкогольного сп`яніння, як стверджує відповідачка, оскільки в дитячому будинку чітке правило щодо вживання заборонених напоїв та препаратів. ОСОБА_2 повністю знаходиться на забезпеченні дитячого будинку, його мама ні разу не допомогла в забезпеченні дитини самим необхідних ні одягом, ні взуттям, ні шкільним приладдям, ні фінансами. Зазначила, що бачила її в будинку всього лиш один раз, коли прийшла навістити сина після того, як його направили до будинку, ця зустріч була не довгою, оскільки співмешканець ОСОБА_1 був на підпитку і почав агресивно поводитись в сторону ОСОБА_3 , через це мусила їх виставити за поріг і більше вони не з`являлись.

ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив суду, що подав заяву на позбавлення батьківських прав маму, через те, що вона не може його забезпечити належним чином, дитячий будинок за три роки для нього зробив більше ніж мама за всі тринадцять, до того ж через пів року йому вступати до навчального закладу і в нього хоч будуть якісь пільги для забезпечення себе самого. Перед тим як потрапити в дитячий будинок, мама жила зі співмешканцем, на той час він декілька днів вживав спиртні напої, доки він пив ОСОБА_3 жив в літній кухні, де не було опалення, а був листопад місяць. Не зважаючи на те, що вони всі тимчасово жили на квартирі з хазяйкою житла, вітчим все рівно запевняв ОСОБА_3 , що той не буде з ними жити і вигнав його на вулицю, при цьому мама не робила жодних кроків, для того щоб спинити вітчима. Коли в нього з`явилась можливість взяв телефон та зателефонував на службу 102, вітчим побачив, почав переслідувати його, але йому вдалось втекти в викликати допомогу. Поліція приїхала забрала його, забезпечила одягом та помістили до дитячого будинку. Тому на підставі вищевикладеного вважає, що його підстави для написання заяви про позбавлення батьківських прав є достатньо об`єктивними.

Заслухавши представника позивача, відповідачку, свідків, неповнолітнього ОСОБА_2 дослідивши письмові докази суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є ОСОБА_11 та ОСОБА_1 , про що свідчить актовий запис про народження № 02, зареєстрований виконавчим комітетом Косарської сільської ради Кам`янського району Черкаської області від 20.01.2009 року та видане свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 /а.с. 6/.

Відповідно до заяви від 08.08.2025 року ОСОБА_2 звернувся до селищного голови Берези В.М. про надання йому допомоги в вирішенні питання про позбавлення батьківських прав його матері ОСОБА_1 , через невиконання нею батьківських обов`язків відносно нього /а.с. 7/.

Заявою за вх. № 0-11 від 21.11.2022 року ОСОБА_2 просить начальника служби у справах дітей надати йому дозвіл на його проживання в дитячому будинку «Жива Перлина» через складні стосунку з мамою /а.с. 9/.

Направленням № 09-28/198 від 21.11.2022 року від начальника служби у справах дітей до директора ПО ДБ змішаного типу «Жива Перлина» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово влаштовано до дитячого будинку /а.с. 10/.

Наказом № 86 від 21.11.2022 року начальника служби у справах дітей ОСОБА_2 , взято на облік, як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах /а.с. 11/.

Заявою за вх. № 0-11 від 14.11.2024 року до начальника служби у справах дітей ОСОБА_1 надала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_2 /а.с. 15/.

Відповідно до характеристики за вих. № 88 від 09.09.2025 року, наданою Онуфріївською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , має неповнолітнього сина, який проживає в дитячому будинку «Жива Перлина», хлопець до матері не приїжджає, вона офіційно не працює, проживає за рахунок одноразових заробітків у жителів села. Постійного місця проживання не має. За місцем проживання характеризується посередньо /а.с. 16/.

Копією постанови від 13.12.2022 року у справі № 399/694/22, провадження № 3/399/400/2022 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження /а.с. 17/.

Згідно Характеристики класного керівника Онуфріївського ліцею Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має добрий фізичний стан та задовільний розумовий розвиток, систематично відвідує школу не пропускає заняття без поважних причин, навчається в міру своїх можливостей, проживає в дитячому будинку «Жива Перлина», мати не приділяє увагу вихованню сина не цікавиться його навчанням, не підтримує контакт з класним керівником та навчальним закладом, до школи жодного разу не з`явилась /а.с. 18/.

Інформаційною довідкою за вих. № 82 від 09.09.2025 року від ПО ДБ «Жива Перлина» повідомлено про те, що 22.11.2022 року до дитячого будинку «Жива Перлина» було зараховано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі звернення його звернення, причиною стало загострення сімейного конфлікту, спричиненого невиконанням матір`ю батьківських обов`язків щодо належного піклування про дитину, від моменту зарахування мати лише один раз відвідала сина та не брала участі в його житті, наразі ОСОБА_3 перебуває повністю на утриманні дитячого будинку /а.с. 19/.

Питання щодо неналежного виконання своїх батьківських обов`язків відповідачкою, розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Онуфріївської селищної ради № 13 від 09.09.2025 року. За результатами розгляду, прийнято рішення про доцільність звернення до суду з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав, При вирішені питання щодо позбавлення батьківських прав відповідачки, службою у справах дітей селищної ради було винесено висновок № 01.01-16/83/1 від 15.09.2025 року, відповідно до якого орган опіки та піклування Онуфріївської селищної ради вважає доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с 20-22/.

Отже, наведені обставини дають підставу суду зробити висновок про те, що відповідачка через байдуже ставлення до дитини, без поважних на те причин, не виявляє бажання щодо піклування сином, свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Враховуючи викладене, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо сина є наслідком її винної поведінки та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Позовна вимога про стягнення з відповідачки аліментів також підлягає задоволенню, так як ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей, тому суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина в частці від доходу, є законною та обґрунтованою.

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Нормами ч. 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.12,13,141,263-265,280-282 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов органу опіки і піклування Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку села Косарі Кам`янського району Черкаської області батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Косарі Кам`янського району Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Косарі Кам`янського району Черкаської області, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2025 року до повноліття дитини на його особовий рахунок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по справі в сумі 6056 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 4 грудня 2025 року.

Суддя М.М. Лях