Справа № 274/4300/25 Провадження № 2/0274/1782/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
02.12.25 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Руденченко В.С.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
провизнання права на земельну частку (пай),
ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на 1/4 частину земельної частки (паю), що розташована на території Великонизгірецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.04.2025 р. вона звернулася до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що розташована на території Великонизгірецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, проте постановою від 01.0420925 р. нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй надано роз`яснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку (пай) у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на цю земельну ділянку (пай). ОСОБА_4 мав право на земельну ділянку (пай), так як його прізвище було включено в список членів підприємства, які мають право на земельну частку (пай), який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю КСП "Здобуток Жовтня" с. Великі Низгірці Бердичівського району Житомирської області, йому було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0042566 на підставі розпорядження голови Бердичівської РДА № 35 від 27.02.1997 р.
ОСОБА_3 своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України , не повідомив.
Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом від 01.09.1999 р. про смерть (а. с. 10).
ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом від 08.10.1991 р. про народження та про що зазначено у довідці від 03.04.2025 р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Богатирчука А.М., з якої також випливає, що сином ОСОБА_4 є ОСОБА_3 , а дочками, окрім ОСОБА_1 , є також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які усі є його спадкоємцями за законом (а. с. 11, 22).
Таким чином, зважаючи на статті 524, 525, 527 та 529 Цивільного кодексу Української РСР, який був чинним на момент смерті ОСОБА_4 , спадкоємцями останнього за законом є ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Відповідно до статті 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно з частинами першою та другою статті 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:
1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;
2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
З довідки 03.04.2025 р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Богатирчука А.М. вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , так як у ній не зазначено, що хтось з них, будучи спадкоємцем за законом, спадщину не прийняв.
Крім того, зі змісту позовної заяви випливає, що ОСОБА_1 визнає, що вона та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , так як вона просить визнати за нею право власності не на всю земельну частку (пай), що розташована на території Великонизгірецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_4 , а на 1/4 частину.
При цьому матеріали справи не містять доказів, які б вказували, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , зокрема відмовилися від неї, як це було передбачено статтею 553 Цивільного кодексу Української РСР.
Таким чином належними відповідачами у даній справі є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Між тим, ОСОБА_1 пред`явила позов лише до ОСОБА_4 , при цьому у подальшому з клопотанням про залучення до участі у справі у якості співвідповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не зверталася.
Враховуючи викладене, Суд не вважає за необхідне з`ясувати інші обставини справи, зокрема, щодо того, чи мав ОСОБА_4 право на земельну ділянку (пай), яка стосується предмета спору, так як незалежно від їх з`ясування у задоволенні позову ОСОБА_1 має бути відмовлено через незалучення у справі у якості співвідповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Керуючись статтями 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , дані про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні) відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут