УХВАЛА

28 листопада 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області суд у складі

головуючого судді - Кучиної Н.Г.

секретар судового засідання - Корпесьо В.Р.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заявник по справі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначено наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

1) заборонено наближатися на відстань ближче 100 (сто) метрів до місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а також місця перебування та місця роботи ОСОБА_2 ;

2) заборонено ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 , або контактувати з ОСОБА_2 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У решті вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Соломон О.М. оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Соломон Ольгою Миколаївною задоволено.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року в частині задоволених позовних вимог скасовано.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області про видачу обмежувального припису у цій частині відмовити.

У решті рішення суду залишено без змін.

08 серпня 2025 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року.

Заяву обґрунтовано тим, що зміст рішення суду є для нього не зовсім зрозумілим (неясним) в частині, що стосується заборони наближатися на відстань ближче 100 (сто) метрів до місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а також місця перебування та місця роботи ОСОБА_2 .

Просить роз`яснити рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року в частині, що стосується заборони наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до місця перебування та місця роботи ОСОБА_2 , оскільки місця роботи ОСОБА_2 йому не відомі. Крім того, просить роз`яснити, яким чином він має передбачити місце перебування ОСОБА_2 , щоб не наблизитись ближче 100 метрів до неї, а також роз`яснити, якщо він зустрінеться з ОСОБА_2 на вулиці, в магазині, тролейбусі чи автобусі, чи буде це вважатись порушенням обмежувального припису.

Згідно з Наказом № 84 від 16.07.2025 головуючий суддя перебувала у відпустці з 11.08.2025 по 05.09.2025.

Заява про роз`яснення рішення була передана судді Кучиній Н.Г. 08.09.2025 року, після виходу з відпустки.

03.09.2025 року надійшов запит вх. № 53248/25-Вх про витребування цивільної справи № 569/15765/25 до Рівненського апеляційного суду, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги.

18 листопада 2025 року за № 71847/25-вх цивільна справа за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області про видачу обмежувального припису повернута до Рівненського міського суду Рівненської області.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримав. Пояснив, що йому не зрозуміло, якщо він, наприклад: на зупинці біля автодороги зустріне ОСОБА_2 , чи буде це порушення? Як наслідок, буде відкрита кримінальна справа проти нього. Підтвердив, що на даний час рішення суду скасоване, зараз немає обмежувальних приписів. Проте три місяці рішення було чинним, а ОСОБА_2 викликала поліцію. Просить роз`яснити рішення суду.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що коли вона була в лікарні, а ОСОБА_1 проходив по іншій стороні, бо він там працює, чи іншого разу, коли вона випадково бачила його в місті, вона не викликала поліцію. Проте, коли заявник на вулиці ішов прямо на неї і дивився їй в очі, то вона подзвонила в поліцію.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи, викладені у заяві, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 124, статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу досуду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальний порядок роз`яснення судового рішення регулюється положеннями статті 271 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено (частина четверта зазначеної статті).

Частиною другою статті 271 ЦПК України передбачено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Виходячи зі змісту положень зазначених норм, суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання.

Незрозумілим слід вважати таке судове рішення, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Підставою для роз`яснення судового рішення є утруднення чи неможливість його виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового рішення, який полягає в усуненні неясності і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Суть роз`яснення судового рішення полягає у тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в такому роз`ясненні.

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалах Верховного Суду від 30 січня 2024 року у справі № 607/2611/22, від 05 квітня 2023 року у справі № 127/16528/20, від 15 червня 2022 року у справі № 759/1382/19.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, механізм, визначений статтею 271 ЦПК України, не може використовуватися, якщо хтось з осіб, які беруть участь у справі, не погоджується з висновками суду по суті спору або не розуміє мотивацію судового рішення.

У частині другій статті 26 Закону № 2229-VIII міститься вичерпний перелік заходів тимчасового обмеження прав кривдника та обов?язків, які суд може на нього покласти.

Зокрема, у пункті 4 передбачено, що суд може заборонити наближатися на визначену відстань до місця (1) проживання (перебування), (2) навчання, (3) роботи, (4) інших місць частого відвідування постраждалою особою.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»:

місце перебування - житло або спеціалізована установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг із проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги;

місце проживання - житло із присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти [..], кімнати та інші придатні для проживання об?єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг із проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Із системного й логічного аналізу слідує, що при забороні кривдникові наближатися до місця проживання або перебування постраждалої особи йдеться не про її фактичне місце перебування, скажімо, посеред вулиці, а про те житло чи спеціалізовану установу, в яких вона проживає. Таке житло чи установа повинні мати визначену адресу.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що випадкова зустріч на вулиці, в магазині, на ринку, в тролейбусі без подальших конкретних дій, не може вважатись порушенням обмежувального припису.

Окрім того, суд не може вказати конкретні адреси місця перебування та місця роботи ОСОБА_2 , оскільки Конституцією України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", іншими законами та міжнародними договорами України їй гарантовано право на вільний вибір цих місць.

Крім того, суд зазначає, що згідно із частиною першою статті 271 Цивільного процесуального кодексу України за заявою учасників справи суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області про видачу обмежувального припису на час розгляду заяви не набрало законної сили, оскільки за результатами апеляційного перегляду розгляду справи Рівненським апеляційним судом дане рішення було скасоване постановою Рівненського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 271 ЦПК України про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 серпня 2025 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 10, 258 - 261, 268, 271, 272, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений 03 грудня 2025 року.

Головуючий суддя Н. Г. Кучина