ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна,

на рішення Чечелівського районного суду міста Дніправід 03 вересня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

01.04.2025 року АТ «Акцент-Банк» звернувся до Чечелівського районного суду міста Дніпра з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 185 784 грн. 24 коп. та судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Чечелівського районного суду міста Дніправід 03 вересня 2025 року позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк», в інтересах якого діє представник Шкапенко Олександр Віталійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк, заборгованість за тілом кредиту у розмірі 97 414 грн. 81 коп., заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 88 369 грн. 43 коп. та судові витрати у розмірі 2 422 грн. 40 коп., а всього 188 206 грн. 64 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

07.10.2025 року від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівнанадійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування рішення Чечелівського районного суду міста Дніправід 03 вересня 2025 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що розрахунки заборгованості на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують укладання договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування заборгованості.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

05.11.2025 року від Акціонерного товариства «Акцент-Банк» надійшоввідзив на апеляційну скаргу, в якому просить, відмовити ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги. Рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 03 вересня 2025 року залишити без змін.

СУДОВІ ВИКЛИКИ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.77).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

29.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Акцент-Банк» з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», згідно з умовами якого було відкрито картковий рахунок.

Згідно з заявою Клієнта № AВН0CT87 від 29.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Акцент-Банк» та просила надати кредит за Послугою «Швидка готівка» на вказаних умовах: вид кредиту послуга «Швидка готівка», тип кредиту Кредит строковий, мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту 100 000 грн., строк кредиту 36 місяці, процентна ставка (фіксована) 50 %, номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 821414, рахунок для внесення платежів UA1974616.

Також, 29.12.2020 року відповідачка підписала Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», який містить наступну інформацію: кредитний ліміт встановлений у розмірі 100 000 грн..; строк договору та строк кредитування становлять 36 місяців; мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; процентна ставка, відсотків річних 50%; тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом 96037 грн. 04 коп.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 196 037 грн. 04 коп.; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 64,3%; розмір щомісячного платежу 5 445 грн. 48 коп.

Положеннями заяви визначено, що Заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості кредиту, становить кредитний договір. Отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Заява містить відмітку про підпис ОСОБА_1 29.12.2020 року, що підтверджено простим електронним підписом за ідентифікатором НОМЕР_1 , що ознайомлений з дійсними Умовами і правилами надання банківських послуг.

Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит дата видачі: 29.12.2020 року, дата платежу: з 28.01.2021 по 28.12.2023, усього 36 періодів; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 196 037 грн. 04 коп.; сума кредиту за договором 100 000 грн.; проценти за користування кредитом 96 037 грн. 04 коп.; реальна річна процентна ставка 64,3 % річних.

АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти у сумі 100 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № TR.16236826.14758.2258 від 29.12.2020 року, де зазначено призначення платежу видача кредиту згідно договору № AВН0CT87 від 29.12.2020 року.

Відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує.

Згідно з наданим розрахунком заборгованості за договором № AВН0CT87 від 29.12.2020 року, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 01.04.2025 року заборгованість останньої становить 185 784 грн. 24 коп., з яких: 97 414 грн. 81 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 88 369 грн. 43 коп. заборгованість за нарахованими відсотками.

Із копії Паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачем ОСОБА_1 29.12.2020 року, тобто у день підписання Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № AВН0CT87 від 29.12.2020 року, вбачається, що сторони узгодили базову процентну ставку за кредитом, а також інші істотні умови договору.

Крім того, із виписки по картці від 02.06.2025 року вбачається, що 04.01.2021 року, ОСОБА_1 було видано готівку через касу банку у розмірі 100 000 грн.

Відтак, зважаючи на підписання відповідачем 29.12.2020 року Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», заяви про надання послуги «Швидка готівка» № AВН0CT87, а також підписання відповідачем того ж дня Паспорту споживчого кредиту, суд першої інстанції вважає, що позивачем доведено позовні вимоги, а тому наявні підстави для стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № AВН0CT87 від 29.12.2020 року в розмірі 185 784 грн. 24 коп., з яких: 97 414 грн. 81 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 88 369 грн. 43 коп. заборгованість за нарахованими відсотками.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки ці висновки ґрунтуються на ретельному аналізу доказів, що є у матеріалах цивільної справи.

Доводи апеляційної скарги спростовуються Паспортом споживчого кредиту «Швидка готівка», який підписаний відповідачем ОСОБА_1 простим електронним підписом за ідентифікатором +19, згідно якого сторони узгодили базову процентну ставку за кредитом, а також інші істотні умови договору.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року справа № справа № 524/5556/19 (провадження № № 61-16243 св 20).

Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна залишити без задоволення.

Рішення Чечелівського районного суду міста Дніправід 03 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення виготовлено 09.12.2025 року.

Судді: