Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 278/3004/25
Провадження № 2/935/605/25
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем - Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором №300026051 від 19.09.2022 року в розмірі 25 437 грн. та судові витрати зокрема на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

В обґрунтування вказує, що 19.09.2022 року між АТ « БАНК ФОРВАД» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №300026051 у письмовову вигляді. Відповідно до умов якого відповідачу відкрито рахунок у банку та надано кредит у сумі 17 113,88 грн., а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом.

Зазначає, що первісний кредитор АТ « БАНК ФОРВАД» виконав зобов`язання за укладеним договором та перерахував відповідачу кошти на відкритий у банку рахунок. Також вказує, що позивач відповідно до укладеного договору відступлення прав вимоги від 25.07.2024 року набув права вимоги зокрема за договором №300026051, де боржником є відповідач.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором №300026051 від 19.09.2022 станом на 25.07.2024 року становить 25 437 грн., яка складається з: 17 113,88 грн. заборгованості за тілом та 8 323,12 грн. заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом про стягення заборгованості.

Представник позивача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.У позові вказують про розгляд справи без їх участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Направлена судом повістка за останім відомим місцем проживання відповідача повернулася до суду з відміткою працівника пошти у рекомендованному поштовому відправленні №R 06 «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, свідчить про належне вручення повістки.

Представник відповідача адвокат Кириченко О.А. надіслала до суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю у іншій судовій справі. Вказана причина неявки не визнана судом поважною оскільки представником не надано жодних підверджуючих відомостей про її участь у інших судових засіданнях.

Відзиву, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд розглянув справу без участі позивача та її представника.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 19 вересня 2022 року між АТ «Банк Форвард» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви № 300026051 про акцент публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД» на укладення договору про банківське обслуговування, яка містить підпис ОСОБА_1 Найменування продукту: реструктуризація 35.

У розділі 3 заяви сторонами погоджено умови (параметри) угоди, згідно якої сума кредиту 19 608, 86 грн., строк кердиту 1097 днів, з 19.09.2022 до 19.09.2025 року. Ставка по кредиту на строкову частину основного боргу 35%, ставка кредиту на прострочену частину боргу 0,00001 %.

Рахунок для погашення заборгованості: НОМЕР_1 .

Містяться відомості про первісний кредитний договір № укладений 19.10.2020 року. Назва продукту: КОКО КАРД (Кредитна карта) сума боргу 19 608,86 грн.

Долучений паспорт споживчого кредиту у якості інформації яка надається до укладення договору, що містить відомості про умови кредитування підписаний ОСОБА_1 .

У графіку платежів за продуктом: Реструктуризація 35 сторони визначили періодичність погашення кредиту 36 платежами з 19.10.2022 року до 19.09.2025 року, загальний розмір кредиту становить 31 916,17 грн.

До позову долучено виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 11.06.2023 року до 24.07.2024 року,у якій зазначається рахунок платника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 . Вхідний залишок по дебету становить 16 727,28 грн.

Також виписці по особовому рахунку за період з 11.06.2023 року до 24.07.2024 містяться відомості про здійсненні нарахування по дебету 16 727,38 грн. та кредиту 7147, 77 грн., що надійшли на вказаний рахунок. (а.с. 36)

Відповідно до розрахунку заборгованості складеного позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал»» станом на 24.07.2024 року заборгованість відповідача становить 25 437 грн., з яких: 17 1173,88 грн. заборгованість по тілу, 8323, 12 грн. заборгованість по відсоткам.

За умовами договору відступлення прав вимоги від 25.07.2024 року №GL1N426202/1 укладеного між позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АТ «БАНК ФОРВАРД», слідує, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників АТ «Банк Форвард», у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 300026051.

До справи долучено витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги від 25.07.2024 у якому вказано, що розмір боргу відповідача за кредитним договором № 300026051 становив 25 437 грн, яка складається з: 17 1173,88 грн. заборгованість по тілу, 8323, 12 заборгованість по відсоткам.

23.07.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснив оплату первісному кредитору за договором №№GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 23.07.2024, що підтверджується платіжною інструкцією №4170.

ВІдповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що між відповідачем та АТ «Банк Форвард» укладено кредитний договір № 300026051, шляхом ознайомлення позичальника з умовами оферти(анкети-заяви), паспорту споживчого кредиту, графіку платежів та розрахунку сукупної вартості кредиту, які підписано ОСОБА_1 19.09.2022 року

Втім вирішуючи питання обґрунтованості розміру боргу суд враховує ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, що передбачають те, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо обґрунтованості стягнення позивачем із відповідача відсотків у сумі 8323,12 грн. суд зазначає наступне.

Долучена позивачем до позову виписка по відкритому відповідачу рахунку (ас. 30-63) містить відомості про здійснені банком нарахування за кредитним договором № 300026051 по дебету та кредиту зокрема: віднесення простроченого кредиту за договором № 300026051; нарахування відсотків(%) за відповідний період (процентні доходи продукт «Беззаставні»).

Разом із тим долучена виписка не містить детального обрахунку розміру заборгованості в частині нарахування відсотків за весь період кредитування з 19.09.2022 року до 25.07.2024 року (дати відступлення прав вимоги).

Також наданий позивачем розрахунок боргу сформований товариством (а.с. 29) і містить лише зазначення про загальну заборгованість 25 437 грн. станом на 25.07.2024 року з яких: 17 113,88 грн. заборгованість по тілу, 8323, 12 грн заборгованість по відсоткам.

Однак позивачем не долучено до позову розрахунку заборгованості складеного первісним кредитором АТ «Банк Форвард». З долученого позивачем розрахунку та банківської виписки по особовому рахунку за кредитом неможливо встановити дійсну суму заборгованості по відсотками, оскільки банківська виписка не містить всього періоду кредитування з 19.09.2022 року.

Так за умовами кредитного договору від 19.09.2022 року(аркуш 4 заявки) (а.с. 16) проценти за користування банком нараховуються банком та підлягають сплаті клієнтом за ставкою зазначеної у розділі 3(тобто 35% річних), виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році на суму залишку основного боргу. Проценти нараховується банком у день платежу за графіком платежів та в останній робочий день кожного місяця.

Крім того згідно сформованої банком довідки (а.с 60) за період з 30.12.2022 року до 31.05.2023 року вбачається, що відповідачем частково сплачено 3163,52 грн., які списані банком у якості плати за відсотками.

Виписка також містить відомості про здійсненні погашення відповідачем по кредиту 7147, 77 грн..

Однак така довідка та виписка з рахунку не охоплює весь період кредитування. При цьому матеріали справи та сформований позивачем розрахунок не містить відомостей про те, чи враховані такі кошти первісним кредитором у загальну заборгованість відповідача, а з обсягу наданих доказів неможливо встановити, яким чином здійснено банком розподіл коштів сплачених боржником у якості погашень відсотків чи тіла кредиту.

За таких обставин наданий позивачем розрахунок заборгованості (а.с. 29)у частині нарахування відсотків не є належним доказом.

Щодо розміру заборгованості відповідача по тілу кредиту, суд звертає увагу на те, що за умовами кредитного договору загальна сума кредиту, яку зобов`язався банк надати відповідачу становить 19 608,86 грн.

На підтвердження виконання обов`язку первісного кредитора АТ «БАНК ФОРВАРД» щодо перерахування відповідачу кредитних коштів позивач посилається на виписку по особовому рахунку відповідача за період з 11.06.2023 року до 24.07.2024 відкритого у банку АТ «БАНК ФОРВАРД»

Позивачем заявлено до стягнення 17 113,88 грн. в якості тіла кредиту.

Однак долучена до позову виписка по відкритому відповідачу рахунку не містить відомостей, по-перше те, що банком у повному обсязі перераховано відповідачу 19 608,86 грн, адже виписка надана з 11.06.2023 року до 24.07.2024 року, а кредитний договір укладено 19.09.2022 року, по-друге, те що заборгованість за тілом кредиту становить 17 113,88 грн. станом на 24.07.2024 року. У зв`язку з чим заявлений до стягнення позивачем розмір заборгованості у сумі 17 113,88 грн не узгоджується з долученою випискою по банківському рахунку.

Долучений позивачем розрахунок заборгованості (а.с. 29) не містить жодних відомостей про здійснені боржником платежі і тому не враховується судом.

Разом із тим у долученій банківській виписці по рахункам відповідача підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконувала умови кредитного договору, і вхідний залишок заборгованості якої становить 16 727,38 грн., та є тілом кредиту,що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для частокового задоволенню позову.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді, який визначено у розмірі 7 000 грн., який позивач просить стягнути на свою користь.

В матеріалах справи наявний договір надання правничої допомоги №0206 від 02.06.2024 року укладений між Адвокатським об`єднання «Апологет» та ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», акт наданих послуг №59 від 09.06.2025 року до вказаного вище договору надання правової допомоги, детальний згідно якого вартість наданих послуг складає 7000 грн.

В той же час в даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а саме на 65,76%, %, а також враховуючи критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності та кількість необхідних процесуальних дій сторони у цій справі, яка є незначної складності, тому суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Сплачений судовий збір відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1592,97 грн.

Враховуючи викладене на підставі ст. ст. 509, 512, 526, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України і керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268, 352,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», заборгованість за кредитним договором №300026051 від 19.09.2022 року в розмірі 16 727,38 грн, судовий збір у розмірі 1592,97 грн., а також 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В решті розміру стягнення заборгованості та витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4- й поверх, м. Львів.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО