Провадження №2/389/779/25
Ухвала

іменем України

01 грудня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Чернявської І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 19.06.2025 звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №300026294 від 23.09.2022, укладеним між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 , в сумі 25 331 грн 21 коп, судовий збір в сумі 2 422 грн 40 коп та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн.

Ухвалою суду від 24.07.2025 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідачки 01.12.2025 подала суду заяву, в якій просила закрити провадження в цій справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки заборгованість перед позивачем відповідачкою сплачена добровільно 27.11.2025.

В свою чергу, представник позивача 01.12.2025 подала заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Суд, дослідивши заяви сторін та оглянувши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Щодо клопотання представника відповідачки про закриття провадження у справі.

Так, згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі №638/3792/20, закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15.11.2023 у справі №522/3680/22, логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

При цьому, якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд зокрема у постановах від 10.04.2019 у справі №456/647/18, від 13.05.2020 у справі №686/20582/19-ц, від 09.09.2020 у справі №750/1658/20, від 31.07.2023 у справі №335/8285/22, від 31.08.2023 у справі №752/11502/22, від 05.08.2024 у справі №201/2548/24, від 12.02.2025 у справі №753/8006/20, від 05.02.2025 у справі №211/7338/23, від 05.03.2025 у справі №303/5984/23. Тобто, судова практика з цього питання є сталою.

З матеріалів цієї справи встановлено, що позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором. Тобто, на час звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі між сторонами існував спір щодо неналежного виконання відповідачкою зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим у відповідачки перед позивачем виникла заборгованість.

В свою чергу, з наданих представником відповідачки доказів слідує, що предмет спору був задоволений відповідачкою після відкриття провадження у справі, про що свідчить квитанція від 27.11.2025.

Оскільки судом встановлено, що на час відкриття провадження в цій справі між сторонами існував спір, заборгованість відповідачкою погашена після відкриття провадження у справі, тому суд вважає неможливим закриття провадження з підстав відсутності предмета спору, у зв`язку з чим клопотання представника відповідачки задоволенню не підлягає.

Щодо заяви представника позивача про залишення позовних вимог без розгляду.

Так, згідно з ч.3 ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Оскільки подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача, яке не може бути обмежено судом, ця заява не суперечить вимогам закону, не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів, тому суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, а позовні вимоги залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.1 ст.257, ст.258, 260, 261 ЦПК України, суд,

постановив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

У задоволенні клопотання представника відповідачки про закриття провадження в цій справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва