ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/2151/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/8919/25 Категорія: 304090000 Петренко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Черкаси :

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т. Л.
судді Гончар Н. І., Сіренко Ю. В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на заочне рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02.10.2025 (повний текст складено 02.10.2025, суддя в суді першої інстанції Петренко О. В.) у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

у липні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 77567,00 грн та судові витрати.

В обґрунтування вимог вказано на те, що позивач у справі набув права вимоги до відповідача за укладеними договорами факторингу на суму, заявлену до стягнення.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02.10.2025 позовні вимоги у справі відхилено з посиланням на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «Таліон плюс» набуло право грошової вимоги до позичальника ОСОБА_1 , так як такі обставини не підтверджено додатковою угодою №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 чи розрахунком заборгованості за договором кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021.

Відповідних реєстрів з правами вимоги, які передаються за договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року щодо відповідача суду надано не було.

Зокрема, матеріали справи не містять належним чином завіреної копії реєстру прав вимоги, в тому числі і №153 від 28.09.2021, посилання на яку міститься в мотивувальній частині позовної заяви, який би був укладений між уповноваженими представниками первинного кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» на виконання умов додаткової угоди №26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.

У той же час, досліджені у судовому засіданні письмові докази, а саме: договір факторингу №20102022 від 20.10.2022 та витяг з Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 (а.с.18-19, 20) свідчать про те, що позивач набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021 на загальну суму 77 567 грн, що належали ТОВ «Таліон плюс».

Проте належних і допустимих доказів тому, що ТОВ «Таліон плюс» мало таке право вимоги, а відповідно, у законний спосіб передало його позивачу, матеріали справи не містять.

Позивач подав на вказане рішення суду засобами поштового зв`язку 29.10.2025 апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити позов.

В обґрунтування вказано на те, що суд відкрив провадження за позовом, не перевіривши наявність усіх доказів, що підтверджують позовні вимоги.

Відповідач проти позовних вимог у справі не заперечив.

Отже у даному випадку суд порушив права позивача на доступ до правосуддя.

Усі договори факторингу, на які наявні посилання у позовній заяві, є чинними.

Витяг з реєстру боржників №153 від 28.09.2021 підтверджує набуття позивачем у справі прав вимоги до відповідача за кредитним договором.

Скаржник наголошує на тому, що такий документ не є новим доказом, адже є складовою частиною наданого договору факторингу від 28.11.2021.

Відзиву не надходило.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості у сумі меншій тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 30 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №404924686, який підписаний ОСОБА_1 як позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV65D4T 30.07.2021 о 17 год 09 хв 33 сек (а.с. 6 зворот - 9).

Відповідно до п.1.1 Договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Згідно п.1.2 Договору, сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника.

Відповідно до п.1.3 1.4 Договору, кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 5300 грн одразу після укладення Договору, який має бути повернуто до 28.08.2021.

Позичальник в будь-який час, протягом Дисконтного періоду дії Договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а Договір вважається припиненим шляхом його повного виконання.

Пунктами 1.7 та 1.8 Договору передбачено, що кредитна лінія надається строком на 29 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі «Дисконтний період»), а саме до 28.08.2021. У випадку надання першого траншу не в день укладення Договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором.

Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою:

Z = 30 - (Х Y), де: Z кількість днів, на які продовжується дисконтний період; Х поточна дата (день місяця) закінчення дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень дисконтного періоду; Y дата ініціації (день місяця) продовження дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок кредитодавця).

При цьому сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів.

Згідно п 1.9 та 1.9.1 Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 156,95 процентів річних, що становить 0,43 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.

Пунктами 1.12, 1.12.1 та 1.12.2 Договору передбачено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.

Пунктом 1.13 Договору обумовлено, що проценти, в розмірі визначеному п.1.9 або 1.12.2 Договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за Договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником.

Також п.1.14 та 1.14.1 Договору передбачено, що враховуючи, що на момент укладення Договору не можливо визначити модель поведінки позичальника, щодо отримання додаткових траншів за Договором в рамках кредитного ліміту та щодо повернення кредитних коштів по кредитній лінії, загальні витрати за кредитом /орієнтовна загальна вартість кредиту / реальна річна процентна ставка розраховані для умовного характеру використання коштів в рамках кредитного ліміту, а також всі припущення, використані для обчислення цих значень наведено в Паспорті споживчого кредиту, що є невід`ємним додатком до цього Договору. Сторони погодили, що у зв`язку з наданням кредиту у формі кредитної лінії та на підставі п. 10 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" графік платежів по Договору не надається. Припущення використані при розрахунку орієнтовної реальної процентної ставки, ґрунтуються на середніх арифметичних значеннях розміру процентної ставки для клієнтів продукту "Смарт" в минулих звітних періодах.

Орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 1.3. Договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою, складає 5960 грн 91 коп та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 660 грн 91 коп та суму кредиту у розмірі 5300 грн 00 коп. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 338,89 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк Дисконтного періоду складає 112,47 % від суми першого траншу.

Згідно п.4.4 Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

У паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №404924686 від 30.07.2021 зазначені умови кредитування, які надаються ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», з урахуванням побажань споживача ОСОБА_1 (а.с.5-6).

Згідно платіжних доручень від 30 липня 2021 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на карткові рахунки ОСОБА_1 № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 грошові кошти, що сукупно складають суму 22 000 гривень 00 копійок, з метою виконання умов договору кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021 (а.с.10, 10 зворот).

Таким чином, суд встановив, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за Договором, здійснивши переказ кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 на його карткові рахунки № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором, що складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 30 липня 2021 року до 28 вересня 2021 року, відповідач ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, станом на 28.09.2021, мав заборгованість у загальній сумі 48 219 гривень 00 копійок, з яких: 22 000 гривень 00 копійок - заборгованість по тілу кредиту, та 26 219 гривень 00 копійок - заборгованість по відсоткам. Водночас з означеного засобу доказування суд встановив, що відповідач 31.08., 08.09. та 10.09.2021, з метою виконання умов Договору, сплатив ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 313 грн, що позикодавцем зараховано в рахунок погашення відсотків за користування кредитом (а.с.11).

Крім того, 31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (далі Додаткова угода, а.с.13-17).

Відповідно до п.1.5 Додаткової угоди, Реєстр прав вимоги означає перелік прав вимог до боржників, що відступається за цим договором. Форма Реєстру прав вимог наведена в Додатку №1 до цього Договору.

Пунктом 2.1 Додаткової угоди передбачено, що згідно умов цього Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно п.4.1 зазначеної Додаткової угоди, наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.

Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.

Як встановлено судом з розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021, що складений ТОВ «Таліон плюс» за період з 28.09.2021 до 25.11.2021, ТОВ «Таліон плюс» нарахувало в означений період проценти за користування кредитними коштами, внаслідок чого відповідач ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, станом на 25.11.2021, мав заборгованість у загальній сумі 77 567 грн 00 коп, з яких: 22 000 грн 00 коп - сума заборгованості по основному боргу, та 55 567 грн 00 коп - сума заборгованості по відсоткам (а.с.12).

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс (клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу №20102022 (а.с.18-19).

Пунктом 2.1 вказаного договору факторингу передбачено, шо згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.4.1 зазначеного договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у додатку до цього договору.

Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 06 березня 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №404924686 у загальній сумі 77 567 грн 00 коп, з яких: 22 000 грн 00 коп - сума заборгованості по основному боргу, та 55 567 грн 00 коп - сума заборгованості по відсоткам (а.с.20).

З урахуванням викладеного позивачем у справі заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача на свою користь наявної суми кредитної заборгованості за договором від 30.07.2021 №404924686.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримав кредитні кошти за договором та не повернув їх у погоджені строки разом із нарахованими відсотками, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеними договорами факторингу.

Сума заборгованості, яка вбачається з матеріалів справи та не спростовується відповідачем, складає 77 567,00 грн з яких 22 000,00 грн по тілу кредиту та 55 567,00 грн по відсоткам.

Доказів погашення вказаної суми боргу, хоча б частково, перед позивачем чи попередніми кредиторами матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає про доведеність позовних вимог у даній справі.

Так не можна погодитися з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог з посиланням на недоведеність переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача у справі з урахуванням такого.

Кредит відповідачу надано ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшли за договором факторингу від 31.12.2020 №28/1118-01 від 28.11.2018 з додатковими угодами та відповідно до реєстру прав вимог №153 від 28.09.2021 щодо відповідача ОСОБА_1 .

При цьому суду першої інстанції було надано витяг з відповідного договору факторингу та, враховуючи обов`язок суду за приписами п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України сприяти учасникам судового процесу в реалізації своїх прав, суд мав можливість отримати на запит інші відомості у виді додатків чи доповнень до вказаного договору для підтвердження переходу права вимоги до нового кредитора щодо відповідача у справі, про що слушно зауважує скаржник.

У подальшому 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач у справі) укладено договір факторингу №20102022 та згідно витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №404924686 у загальній сумі 77 567 грн 00 коп.

Відтак позивачем належним чином підтверджено перехід до нього прав вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, що спростовує протилежні висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже заочне рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02.10.2025 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.

Таким чином подана позивачем апеляційна скарга підлягає до задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог у справі судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій у загальній сумі 7 570 грн слід компенсувати позивачу за рахунок відповідача.

Доказів наявності у відповідача пільг щодо сплати судового збору матеріали справи не містять.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу задовольнити.

Заочне рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02.10.2025 у даній цивільній справі скасувати.

Позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №404924686 від 30.07.2021 в розмірі 77 567,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 7 570 грн судового збору, сплаченого за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 10.12. 2025.

Суддя-доповідач

Судді