Номер провадження: 22-ц/813/6689/25
Справа № 495/4522/20
Головуючий у першій інстанції Анісімова Н. Д.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Коновалової В.А. (суддя доповідач), Лозко Ю.П., Карташова О.Ю.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 березня 2025 року,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області рішенням від 19 березня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя задовольнив частково. Поділив між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нерухоме майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку направила безпосередньо на адресу апеляційного суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.09.2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та витребувано матеріали цивільної справи, з метою перевірки строку апеляційного оскарження.

Матеріали цивільної справи № 495/4522/20 надійшли на адресу апеляційного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Статтею 123 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ухвалено 19 березня 2025 року. Останнім днем строку на подання апеляційної скарги є 18 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу направлено безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою засобів поштового зв`язку 02 вересня 2025 року, тобто із пропуском строку апеляційного оскарження.

ОСОБА_1 просить поновити строк на подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що строк на апеляційне оскарження рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2025 по справі № 495/4522/20, пропущено нею з поважних причин, зокрема, посилається на чисельні звернення до суду, з метою виправлення невірно визначених даних щодо ПІБ та щодо відомостей земельної ділянки, право власності на розподілену частину якої вона фактично зараз не має можливості оформити, оскільки в оскаржуваному рішенні суду невірно встановлено та зазначено відомості щодо земельної ділянки АДРЕСА_1 , зокрема її площа - 0,059 га замість вірної 0,0724 га, а також взагалі не зазначено номеру земельної ділянки. Посилається, що не мала можливості подати обґрунтовану апеляційну скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2025 по справі № 495/4522/20, до моменту укладення договору з адвокатом, отримання належної юридичної консультації та, відповідно, належного ознайомлення зі змістом оскаржуваного судового рішення.

Проте, наведені вище причини пропуску строку на апеляційне оскарження неможливо визнати поважними, оскільки, як вбачається із заяви про виправлення описки ОСОБА_1 від 25.03.2025 року, їй стало відомо про рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2025 року ще 25.03.2025 року.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 березня 2025 року надіслано до реєстру судом 24.03.2025 року, забезпечено надання загального доступу 26.03.2025 року.

Проте ОСОБА_1 не вживала дій, спрямованих на оскарження рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 березня 2025 року. Звернення до суду першої інстанції з заявами від 25.03.2025 року, 12.06.2025 року та 22.07.2025 року про виправлення описок у рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 березня 2025 року по справі № 495/4522/20 не є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, колегія суддів враховує, що з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду особисто, до апеляційної скарги не надано доказів на підтвердження укладення ОСОБА_1 договору з адвокатом або отримання належної юридичної консультації.

Колегія суддів надаючи оцінку підставам для поновлення строку на подання апеляційної скарги, зазначеним у заяві, вважає, за необхідне зазначити таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

У пункті 27 рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (Заява № 24402/02), яке набуло статусу остаточного 20 серпня 2010 року, зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, пункт 57).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Суд зазначає, що з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Питання поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, його вирішення покладається на розсуд суду. Такими причинами можуть бути обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню відповідними доказами. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи виправдовують втручання у принцип «res judikata» наведені заявником підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що скаржником в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наведено непереборних обставин, або таких, які унеможливили подання апеляційної скарги в строк, передбачений законом, вказані скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними причинами строку, передбаченого ст. 354 ЦПК України.

Звернення із заявами про виправлення описки в рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 березня 2025 року не є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Апеляційний суд зазначає, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні від 19.03.2025 у справі № 495/4522/20 задоволено, виправлено описку у рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2025 у справі № 495/4522/20.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 червня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2025 у справі № 495/4522/20.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 серпня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2025 року по справі №495/4522/20, відмовлено.

Вирішення судом першої інстанції питання про виправлення описок у рішенні суду не впливає на строк оскарження рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 березня 2025 року.

Отже, скаржнику необхідно зазначити інші поважні причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою із наданням відповідних доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто скарга залишається без руху, про що повідомляється апелянт і йому надається строк для усунення недоліків.

За таких обставин апеляційна скарга залишається без руху із наданням строку для усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, ст. 356, ч. 2 ст. 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 березня 2025 року, зазначені в апеляційній скарзі, неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху, запропонувавши скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, зазначені в тексті ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , якщо вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, то буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.А. Коновалова

О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко