Справа № 558/651/25
номер провадження 2/558/254/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

05 грудня 2025 року селище Демидівка

Дубенського району

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

у складі :

одноособово суддя Олексюк А. О.,

секретар судового засідання Хом`як О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої злочином,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушення 96 000 гривень 00 копійок; завданої моральної шкоди 5000 грн. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 5000 грн.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначила, що вироком Демидівського районного суду від 23 вересня 2025 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання та встановлено іспитовий строк 1 рік. Позивачка є потерпілою по даному кримінальному провадженню.

Внаслідок кримінального правопорушення позивачці була завдана матеріальна шкода в розмірі 96 000 грн. 00 коп. До теперішнього часу відповідач в добровільному порядку матеріальну шкоду не відшкодував взагалі.

Окрім того, позивачці була завдана моральна шкода. Завдану моральну шкоду з урахуванням вимог розумності та справедливості позивачка оцінює в 5 000 грн. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок протиправної поведінки щодо неї, оскільки нею було витрачено велику суму грошей, моральні страждання продовжуються, оскільки по даний час відповідач, який мав та має можливість усунути заподіяну шкоду хоча б частково, цього не робить.

Позивачка та її представник адвокат Лейковський М. П. в судове засідання не з`явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовну заяву підтримують, просять позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином ( а.с. 20, 23), про причини неявки в судове засідання не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не направив. Відзиву на позов не подав.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст.280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

З`ясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексі України (ст. 4).

Судом встановлено, що згідно вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2025 року було затверджено угоду про визнання винуватості. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиене в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілим та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання та встановлено іспитовий строк один рік, з покладенням обов`язків відповідно до п. п. 1, 2 ст. 76 КК України. (а. с. 6-9). Вирок суду набрав законної сили.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_2 своїми умисними діями спричинив ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 96 000 гривень.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 96 000 грн, суд дійшов висновку, що факт її заподіяння на вказану суму підтверджується вироком Демидівського районного суду Рівненської області по справі № 558/564/25 від 23.09.2025 року, яким відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 96 000 гривень підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Чинне законодавство не містить методики чи способів обчислення моральної шкоди, та при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою особи, а будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Відповідно до вимог абз. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди.

Позивачка оцінює заподіяну їй моральну шкоду, в розмірі 5 000 гривень.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних потерпілій моральних страждань, характер та об`єм її душевних, страждань, в зв`язку з заволодінням її майном.

Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з урахуванням встановлених судом обставин характеру спричиненої шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе стягнути на користь позивачки 5 000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивачка, як потерпіла, переживала протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору.

Таким чином, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211, 20 грн. (позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди), 3028, 00 грн. (позовна вимога про відшкодуваня моральної шкоди).

Крім того, позивачкою по справі понесено 5000 грн. витрат за надання правничої допомоги, які підтверджено договором про надання професійної правничої допомоги квитанцією до прибуткового касового ордера № 8 від 30.09.2025 року та актом виконаних робіт № 12 від 20 вересня 2025 року. Понесені позивачкою дані витрати підлягають стягненню з відповідача.

Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає.

У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст. ст. 23, 1166 та 1167 ЦК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 16, 22, 23, 1166, 1177 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 265, 280-284 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на відшкодування :

- матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушення 96 000 (дев`яносто шість тисяч) гривень 00 копійок ;

- моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок,

- витрати за надання правничої допомоги в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в загальній сумі 4 239 (чотири тисячі двісті тридцять дев`ять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Алла ОЛЕКСЮК