Справа № 2-1997/98
Провадження № 2-зз/645/10/25
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Феленко Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання Товстої Є.А.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Петренко Оксана Василівна про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми за договором позики, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Фрунзенського районного суду міста Харкова перебувала вищевказана цивільна справа № 2-1997/98.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025 року, з 25 квітня 2025 року Фрунзенський районний суд м. Харкова змінює свою назву на Немишлянський районний суд міста Харкова. Зміна назви суду не змінює юридичної адреси, підсудності та структури суду.

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Петренко О.В. звернувся до суду із заявою в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.10.1998 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми за договором позики, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 , є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу.

24.03.2022 будинок АДРЕСА_2 був пошкоджений внаслідок потрапляння снаряду в будівлю та вибухової хвилі, що підтверджується актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії рф.

ОСОБА_1 звернувся до КП ХМБТІ для внесення даних про майно до відповідних реєстрів, де дізнався про наявність арешту на його частину квартири, накладеного ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.10.1998.

Справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми по договору позики розглянута. Рішення набрало законної сили в 06.01.1999 . Відкритих виконавчих проваджень немає. Відсутні взагалі виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою з Єдиного реєстру боржників та відповіддю з ВДВС.

Від представника ОСОБА_1 , адвоката Петренко О.В. надійшла заява, в якій просить розглянути клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглянути за відсутності сторони заявника, заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 , будучи повідомленим належним чином, до судового не з`явився, причини неявки не відомі.

Суд вважає можливим розглядати клопотання у відсутність сторін, їх неявка не є перешкодою для розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подану заяву, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми по договору позики.

Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 23.09.2025 частково відновлене втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-1997/98 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми за договором позики, стягнення матеріальної та моральної шкоди, закінченої ухваленням рішення в частині рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25 грудня 1998 року, яким частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми за договором позики, стягнення матеріальної та моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у якості відшкодування матеріальної шкоди 18091 грн. 47 коп., відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 904 грн. 57 коп..

Заявником надана копія ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.10.1998, якою в рамках позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, накладено арешт шляхом заборони відчуження будь-яким чином на частину квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 25.05.1998.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 25 грудня 1998 року, позов ОСОБА_2 частково задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у якості відшкодування матеріальної шкоди 18091 грн. 47 коп., відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 грн.

Рішення набрало законної сили 06.01.1999.

У відповідності до ч. 1-2 статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Враховуючи те, що заходи забезпечення позову на сьогоднішній день є неактуальними, позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, відпала необхідність у такому забезпечені, арешт має суто формальний характер та порушує право власності на майно заявника.

За змістом ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частинами 7,8 вказаної статті передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Забезпечення позову - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

З аналізу викладеного слідує, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з відповідей Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.11.2025 №1087089 та Чугуївського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.11.2025 №29.1-31/73824, за результатами перевірки даних Автоматизованої системи виконавчого провадження,Ю відкритих виконавчих проваджень, де боржником є ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 не перебуває.

Згідно даних Єдиного реєстру боржників та виконавчих проваджень, будь-які виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 відсутні.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявником обґрунтовано належним чином, необхідність скасування заходів забезпечення позову, оскільки відсутні обставини для продовження вжитих заходів забезпечення позову.

Враховуючи те, що на час розгляду заяви потреба в застосуванні заходу забезпечення позову, яка встановлювалася судом в інтересах позивача відпала, а подальша дія заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 14.10.1998 є безпідставною, заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню. Суд також бере до уваги тривалий час, понад двадцять шість років, з дня винесення ухвали, про накладення арешту на майно.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 155, 158 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Петренко Оксана Василівна про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми за договором позики, стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.10.1998 у виді заборони відчуження будь-яким чином частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.1998.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання в 15-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 12.12.2025.

Суддя Ю.В. Феленко