РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/3334/25

Провадження № 2/712/2197/25

16 грудня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Безрукової Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 ) з позовом про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.01.2020 р. в Особистому кабінеті на офіційному вебсайті Товариства з обмеженою відповідальністю«МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН», Товариство, Кредитодавець), ОСОБА_1 (далі Відповідач) подав Заявку на отримання кредиту № 1088842. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Оскільки ТОВ «МІЛОАН» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 1088842 від 15.01.2020 р. (далі Кредитний договір), який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Таким чином, Відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 1088842 від 15.01.2020 р. з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення (долучено до позовної заяви) Відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 14999 грн.

Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин, внаслідок чого, згідно умов Договору факторингу № 02/08, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1088842 від 15.01.2020 р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС, а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до Відповідача.

24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» (далі ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ чи/або Позивач) укладено Договір факторингу № 1/15 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 1088842 від 15.01.2020р.

Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 38772,73 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 14999 грн.; - заборгованість за відсотками становить 18224,1 грн.; - заборгованість за комісією становить 1049,93грн.; - заборгованість за пенею становить 4499,7 грн.

Щодо орієнтовного розрахунку судових витрат, ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» повідомляє Суду, що судові витрати Позивача складаються зі сплаченого ним судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 6 000,00 грн.

Позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» заборгованість за Кредитним договором № 1088842 від 15.01.2020 р. у розмірі 38772,73 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

20 березня 2025 року ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

21 травня 2025 року від позивача надійшли до суду додаткові пояснення щодо обставин справи. Щодо правового о бгрунтування заборгованості по відсотках зазначає, що у пункті 2.2.3 кредитного договору зазначено, що проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена в п.1.6 цього договору, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.14, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п.1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.16 договору (за умовами акцій, програм лояльності,тощо). Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної )базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користуванння кредитом продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6 договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено Товариством в односторонньому порядку. При цьому Сторони погодили, що після зупинення Товариством в односторонньому порядку нарахування процентів Товариство вправі в будь-який момент без погодження з позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання позичальнитком зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням Товариства.

18 липня 2025 року представник позивача скерував до суду заяву про зміну назви позивача з Товариста з обмеженою відповідальністю «ПІНГ-ПОНГ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛВЕНТІС», згідно наказу № 70-к від 01.07.2025 року директора Ланового Є.

19 серпня 2025 року адвокат Дмитренко Р.М. в інтересах відповідача скерував до суду пояснення, в яких зазначив що сторона відповідача вважає, що відсутні докази фактично понесених витрат на оплату послуг адвоката Білецького Богдана Михайловича і ми просимо суд відмовити у вимозі стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Щодо нарахування боргу по пені в розмірі 4500,00 грн. зазначає, що умовами Кредитного договору № 1088842 від 15.01.2020 року не передбачено механізму нарахування пені. Станом на 15.02.2020 року облікова ставка НБУ становила 11% річних. Тобто, при сумі боргу 14999,00 грн. розмір пені становитиме: 14999 х (0,11 х 2)/365 = 9, 04 грн. Враховуючи положення п. 2.2.3 Договору, розмір пені становитиме: 9,04 грн. х 60 днів = 542,43 грн. В свою чергу Позивач зазначає борг по пені в розмірі 4500 грн., при цьому зауважуємо, що у позові взагалі відсутній механізм нарахування пені в розмірі 4500,00 грн. Отже, вимога щодо стягнення пені з відповідача в сумі 4500,00 грн. є неправомірною і не підлягає задоволенню. Тому ми просимо суд відмовити у вимозі стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГПОНГ» пені в розмірі 4500,00 грн.

Щодо вимоги повернення боргу по відсотках у розмірі 18224,10 грн. Відповідно умов Кредитного Договору сума кредиту 14999,00 грн. Тому є неспіврозмірним розмір суми тіла кредиту та суми процентів за користування кредитом. При цьому незрозумілим лишається те, чому розмір процентів за користування кредитними коштами після строку повернення кредиту (14.02.2020 року) збільшується. Просять суд зменшити розмір відсотків річних за користування кредитом до суми, визначеної п. 1.5.2. Кредитного договору №1088842 від 15.01.2020 року до 4724,69 грн. які нараховуються за ставкою 1,05% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

22 серпня 2025 року позивач скерував до суду заперечення на пояснення відповідача. На виконання умов договору про споживчий кредит № 1088842, ТОВ «МІЛОАН» здійснило перерахунок кредитних коштів в сумі 14999.00 грн., на належну Відповідачеві платіжну картку № НОМЕР_1 , натомість останній, як Позичальник, покладеного обов`язку щодо повного погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 Договору не здійснив.

Чинним законодавством України кредитодавцю надано право отримувати плату за надання кредиту, оскільки таке право прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування». Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Оскільки кредит вчасно не повернуто, за умовами п. 4.1. Кредитного договору, нарахування пені у розмірі 2.00 відсотків від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, але у будь-якому випадку не більше 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного Позичальником за цим Договором, і становить 4500 грн., що висвітлено у доданій до позовної заяви Відомості про щоденні нарахування та погашення, яка була підготовлена та надана первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН».

Відповідачем чи його представником не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості. Таким чином заборгованість позичальника за договором про споживчий кредит № 1088842, нарахована за період користування кредитом (з урахуванням пролонгації) складає 38772.73 грн., у тому числі: - заборгованість за тілом кредиту становить 14999,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 18224,1 грн.;- комісія за надання кредиту 1049,93 грн.; заборгованість за пенею 4500,00 грн.

Також наголошують на тому, що за весь період перебування права вимоги за кредитним договором у ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС», Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до Позичальника, а отже позивач лише просить суд стягнути із Відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована Первісним кредитором. Отже, Позивачем обґрунтовано розмір заборгованості за вказаним Кредитним договором, тому позовні вимоги Позивача є законними та обґрунтованими, а Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Позивач надав разом із позовом усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність та справедливість витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову, а отже стягнення із Відповідача витрат на професійну (правову) допомогу адвоката у розмірі 6 000,00 підлягають до задоволення.

Просить суд задовольнити у повному обсязі позові вимоги ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши надані матеріали і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.01.2020 р. в Особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «МІЛОАН» ОСОБА_1 подав Заявку на отримання кредиту № 1088842. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Оскільки ТОВ «МІЛОАН» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 1088842 від 15.01.2020 р., який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Таким чином, Відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 1088842 від 15.01.2020 р. з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення № 13859914 від 15.01.2020 року Відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 14999 грн.

Відповідно до п.1.3 договору кредит надається строком на 30 днів з 15.01.2020р.

Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 14.02.2020р.

Комісія за надання кредиту 1049,93 грн. нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово. ( п.1.5.1).

Відповідно до п. 2.2.3 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена в п.1.6 цього договору, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.14, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п.1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.16 договору (за умовами акцій, програм лояльності,тощо). Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної )базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користуванння кредитом продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6 договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено Товариством в односторонньому порядку. При цьому Сторони погодили, що після зупинення Товариством в односторонньому порядку нарахування процентів Товариство вправі в будь-який момент без погодження з позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання позичальнитком зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням Товариства.

Відповідальність позичальника передбачена розділом 4 кредитного договору.

Відповідно до п.4.1 у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або інших платежів позичальник зобов`язаний сплатит пеню у розмірі 2,00% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, але не більше 50% від загальної суми кредиту. Вказана пеня нараховується по дату повного погашення простроченої заборгованості.

Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що відповідачем не оспорюється.

Згідно умов Договору факторингу №02/08, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1088842 від 15.01.2020 р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС, а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до Відповідача.

24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 1088842 від 15.01.2020р.

Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ», після зміни назва ФК "СОЛВЕНТІС" становить 38772,73 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 14999 грн.; - заборгованість за відсотками становить 18224,1 грн.; - заборгованість за комісією становить 1049,93грн.; - заборгованість за пенею становить 4499,7 грн.

Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст..12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за Кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих у кредит коштів в сумі 14 999 грн. та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги.

Надаючи оцінку наданому позивачем розрахунку заборгованості, суд виходить з такого.

Комісія в сумі 1049,93 грн. нарахована у відповідності до умов, визначених п.1.5.1 кредитного договору.

Проценти за користування кредитом за період з 15.01.2020р. до 14.02.2020, тобто упродовж строку кредитування 30 днів (п.1.3,п.1.4), підлягають нарахуванню за ставкою 1,05 відсотків від залишку кредиту за кожен день, як передбачено в п.1.5.2, 2.2.3 кредитного договору: 14999/100*1,05*30 днів = 4724,68 грн.

Здійснений позивачем розрахунок свідчить, що відсотки за період після передбаченого п.1.4 строк повернення кредиту нараховувались після визначеного періоду кредитування, що не відповідає умовам договору, а даних про застосування процедури пролонгації згідно п.2.3 кредитного договору матеріали справи не містять, зокрема умовою пролонгації у п.2.3 передбачена сплата позичальником комісії, що відповідачем не здійснювалось.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення із відповідача процентів за кредитом, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування, є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

При цьому суд враховує, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту після прострочення виконання грошового зобов`язання нараховуються проценти за порушення грошового зобов`язання у розмірі, визначеному законом або договором (ч. 2 ст. 625 ЦК України), проте таких вимог у межах даної справи пред`явлено не було.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16, підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів.

Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень ст. 625 ЦК України.

У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Як вбачається зі змісту кредитного договору, пункт 2.2.3 щодо порядку нарахування процентів після закінчення строку кредитування не міститься у розділі 4 договору "Відповідальність сторін", відтак не погоджено стороною в якості міри відповідальності.

Суд також враховує, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту після прострочення виконання грошового зобов`язання нараховуються проценти за порушення грошового зобов`язання у розмірі, визначеному законом або договором (ч. 2 ст. 625 ЦК України), проте таких вимог у межах даної справи пред`явлено не було.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16, підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів.

Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень ст. 625 ЦК України.

У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Отже, проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння скаржником правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до п.4.1 кредитного договору сторонами погоджено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або інших платежів позичальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 2,00% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, але не більше 50% від загальної суми кредиту. Вказана пеня нараховується по дату повного погашення простроченої заборгованості.

Відповідно до правової позиції ВП ВС у постанові від 05 лютого 2025 року у справі № 463/14194/21 необхідно зважати на вимоги статей 549, 550, 551 ЦК України, згідно з якими «пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі. Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, стягнути неустойку (зокрема, пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно із частиною першою статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, установленими статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов`язання».

На момент закінчення строку кредитування відповідач за умовами договору мав сплатити 14999 грн. (тіло кредиту) + 1049,93 грн (комісію) + 4724,68 грн.(проценти), всього 20 773,61 грн., проте не виконав взятих на себе зобов`язань. У зв`язку з простроченням боргу позивач набув права на отримання пені у відповідності до умов кредитного договору, починаючи з 15.02.2020р.

Разом з тим, з 11.03.2020р. постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 у державі був введений карантин на період до 27 червня 2023 року (постанова КМУ від 27 червня 2023 р. № 651). Відповідно до п.17 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Крім того, з 24 лютого 2022 року в державі введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався до даного часу.

Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, якими передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, пеня за умовами кредитного договору за період з 15.02.2020р. до 11.03.2020р.(25 днів) на суму боргу 20 773,61 складає: 20 773,61/100*2*25=10386,80 грн., але не більше 50% від суми кредиту 14 999 грн., тобто 7499,5 грн.

Враховуючи викладене, заявлена позивачем до стягнення сума пені в розмірі 4499,70 грн. узгоджується з положеннями закону, умовами договору та відповідає вимогам пропорційності і співмірності, тому підстав для її зменшення відповідно до ст.551 ЦК України суд не вбачає.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по основній сумі кредиті, відсотків, комісії, пені підлягають до задоволення в частині стягнення 14999 грн. (тіло кредиту) + 1049,93 грн (комісія) + 4724,68 грн.(проценти) + 4499,70 грн. (пеня) = 25 273,31 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 1,2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 43657029 від 01.11.2024, додаткова угода № 1088842 до Договору №43657029 про надання правової допомоги від 01.11.2024 року, акт № 1088842 про підтвердження факту надання правничої допомоги від 03.03.2025, детальний опис робіт, виконаних адвокатом Білецьким Б.М.

Надання позивачу правничої допомоги адвокатом здійснювалось для забезпечення ефективної реалізації процесуальних прав, розмір витрат не перевищує попереднього (орієнтовного розрахунку), зазначеного у позові, тому вимоги позивача про відшкодування судових витрат підлягають до часткового задоволення пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 6322,40 грн ( 25 273,31/38772,73*(2422,40+6000).

Принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення віднесений до основних засад (принципів) цивільного судочинства (ч.3 ст.2 ст.ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 207, 512-516, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 629, 634, 638, 1048, 1054 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОЛВЕНТІС" заборгованість за Кредитним договором № 1088842 від 15.01.2020 р. у розмірі 25 273,31 грн., судові витрати в сумі 6322,40 грн, всього стягнути 31595,71 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складений 16 грудня 2025 року.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ

"СОЛВЕНТІС" (м. Київ, вул. Рибальська, 22, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).