Номер провадження 2/754/1530/25
РІШЕННЯ

Іменем України

29 липня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І. розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 55 670,00 грн,

Стислий виклад позицій сторін

Позивач подав до суду позов до ОСОБА_1 (надалі - Відповідачка) з вимогою стягнути борг, який виник у неї за кредитним договором № 6009337 від 12.10.2022, що був спочатку укладений між Відповідачкою та кредитодавцем- ТОВ "Авентус Україна". За цим договором Відповідачка, як позичальник, отримала кошти у розмірі 20 000,00 грн, але не повернула кредит у розмірі та не сплатила проценти за користування кредитом. Надалі ТОВ "Авентус Україна" відступило право вимоги, уклавши договір факторингу з ТОВ "Укрглобал-фінанс", яке відступило право вимоги Позивачу.

ВідповідачкаВідповідачка правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася, про розгляд справи у суді повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа в підсистемі "Електронний суд" (30 січня 2025 року о 12:04).

05 лютого 2025 року засобами "Електронний суд" Вілповідачка зверталася до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. Позовна заява позовна заява разом з додатками розміщені в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

12.10.2022 ТОВ "Авентус Україна" та Відповідачка уклали договір про надання споживчого кредиту № 6009337, який Відповідачка підписала з використанням електронного підпису з застосуванням одноразового ідентифікатора С 134220.

Відповідно до умов договору Відповідачці надано кредит у розмірі - 20 000,00 грн, строком на 365 днів. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору (пункти 1.3., 1.4., 1.5., 1.5.1 Договору).

Згідно з пунком 2.1. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

12.10.2022 о 14:48 год ТОВ "Пайтек Україна" успішно перерахувало кошти у розмірі 20 000,00 грн на маск карту НОМЕР_1 (доказ - лист № 20230929-2 від 29.09.2023, виданий ТОВ "Пайтек Україна").

12.10.2022 на карту № НОМЕР_2 зараховано переказ у сумі 20 000,00 грн, що підтверджується випискою за договором № б/н за період з 12.10.2022 - 21.10.2022, видана АТ КБ "ПриватБанк".

Факт належності Відповідачці картки № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ) та фінансового номеру телефону НОМЕР_4 підтверджується листом АТ КБ "ПриватБанк" № 20.1.0.0.0/7 - 250307/55913-БТ від 17.03.2025, що був наданий на виконання ухвали суду.

Відповідачка не повернула суму кредиту та несплатила проценти. Заборгованість Відповідачки становить 55 670,00 грн, що складається з: 20 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 35 820,00 грн - заборгованість за процентами за період з 12.10.2022 по 10.01.2023 (доказ - картка обліку договору (розрахунок заборгованості)).

Згідно з договором факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023, право вимоги за кредитним договором №6009337 від 12.10.2022 перейшло від ТОВ "Авентус Україна" до ТОВ "ФК" Укрглобал-фінанс".

31.07.2024 між ТОВ "ФК" Укрглобал-фінанс" та Позивачем укладено договір факторингу № 31.07/24-Ф, відповідно до умов якого право вимоги по кредитному договору №6009337 від 12.10.2022 перейшло до Позивача.

ОЦІНКА СУДУ

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (пункт 1 частини першої статті 512, стаття 514 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Позивач набув право вимоги за кредитним договором № 6009337 від 12.10.2022 внаслідок укладання договору факторингу з первісним кредитором.

Згідно з статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Відповідно до умов договору, Відповідачка зобов`язана була повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач довів порушення Відповідачкою умов цього договору шляхом неналежного виконання обов`язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів.

Натомість, Відповідачка не реалізувала своє право на подання заперечень та доказів на їх підтвердження, не надала Суду жодних доказів, які б підтверджували повне або часткове погашення існуючої кредитної заборгованості.

Суд перевірив розрахунок заборгованості, наданий Позивачем, визнав його обґрунтованим і таким, що підтверджується відповідними первинними документами.

Відповідачка не надала Суду доказів, які б спростовували або ставили під сумнів обґрунтованість наданого Позивачем розрахунку.

Керуючись принципом змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, Суд виснував, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з Відповідачки підлягає стягненню на користь Позивача сплачена сума судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл витрат судом (стаття 141 ЦПК України). Подібний висновок викладено у у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Зокрема, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта - шоста статті 137 ЦПК України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу і сформувала висновок, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (пункт 144 постанови від 26 червня 2024 рок у справі № 686/5757/23; пункт 188 постанови від 22 травня 2024 року у справі № 754/8750/19; пункт 119 постанови 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).

Також Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц, від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21).

За висновком Великої Палати Верховного Суду критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення (пункт 189 постанови від 22 травня 2024 року у справі № 754/8750/19; пункт 145 постанови від 26 червня 2024 рок у справі № 686/5757/23; пункт 179 постанови від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) також зазначено, що:

"127. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

133. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

135. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

142. Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

143. Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

144. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

145. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

147. Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо".

Отже, для того щоб суд визнав судові витрати підлягаючими відшкодуванню, вони повинні відповідати обом критеріям: бути реальними (фактично понесеними) та розумними (пропорційними). Суд, застосовуючи ці критерії, забезпечує справедливий розподіл судових витрат між сторонами і запобігає зловживанням з боку однієї зі сторін.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Позивач на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав (в копіях):

- договір про надання правничої допомогт № 01/08/24-А від 01.08.2024;

- акт приймання -передачі наданих посуг № 6009337 від 17.09.2024 року на суму 10 000,00 грн, що складається з підготовки та подачі позовної заяви;

- детальний опис робіт (наданих послуг) № 6009337 від 17.09.2024, що включає підготовку та направлення адвокатського запиту до АТ КБ "ПриватБанк" щодо отримання виписки по рахунку Відповідачки; підготовку та направлення до суду клопотання про витребування доказів з АТ КБ "ПриватБанк"; підготовку та направлення до суду позовну заяву про стягнення заборгованості.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідачка не заявила клопотання про зменшення судових витрат.

Суд, оцінюючи розмір витрат з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи виснував, про необхідність відшкодувати судові витрати Позивачу повністю.

Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" заборгованість за договором у розмірі 55 670,00 грн, яка складається з: 20000 гривень - заборгованість за кредитом; - 35670 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 12.10.2022 року по 17.09.2024 року (включно); судові витрати: 2422,00 грн - судовий збір; 10 000,00 грн - витрати на правову допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач (Стягувач) Товариство з обмеженою відповідальнісю "Фінансова компанія УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" (місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, прим. 2 м. Київ; ).

Відповідач (Боржник) ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Суддя Інна КОВАЛЕНКО