Справа № 515/805/24
Провадження № 2/513/962/25
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Рязанової К.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Филипчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" в особі представника Гайової Анастасії Сергіївни до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

14 травня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" (далі - ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС") через свого представника адвоката Гайової А.С. звернулося до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.

Позов обґрунтованій тим, що 22 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" (далі ТОВ "МІЛОАН") та ОСОБА_2 укладено договір кредитування № 4954470, відповідно до якого відповідач отримала кредит у гривні, зі сплатою процентів за користування кредитом.

13 вересня 2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" було укладено Договір факторингу № 07Т, відповідно до умов якого ТОВ "МІЛОАН" відступило ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором, укладеним із ОСОБА_2 ..

Банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк.

Заборгованість за кредитом становить 60067,75 грн, з яких: 13500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 44917,75 грн - заборгованість за відсотками, 1650 грн. заборгованість за комісійними винагородами, яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн і витрати на правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн.

Розпорядження в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 травня 2024 року справу передано на розгляд Саратському районному суду Одеської області, куди вона надійшла 05 липня 2024 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Рязановій К.Ю.

Ухвалою судді Саратського районного суду від 04 вересня 2024 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження, відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву.

Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 22 січня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС", , заборгованість за кредитним договором №4954470 від 22 травня 2021 року у розмірі 60067 (шістдесят тисяч шістдесят сім) гривень 75 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 13500 (тринадцять п`ятсот) гривень 00 копійок; заборгованості за відсотками 44917 (сорок чотири тисячі дев`ятсот сімнадцять) гривень 75 копійок, заборгованість за комісійними винагородами 1650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, а також 4 422,40 (чотири тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 копійок, з яких: 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 копійок витрати зі сплати судового збору та 2000,00 (дві тисячі гривень) 00 копійок витрати на правничу допомогу). У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою суду від 09 липня 2025 року заочне рішення Саратського районного суду Одеської області від 22 січня 2025 року у справі № 515/805/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" в особі представника Гайової Анастасії Сергіївни до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасоване і призначено справу до розгляду в підготовче судове засідання на 13 травня 2025 року о 09.30 год. у приміщенні суду.

26 серпня 2025 року на адресу суду від адвоката Тодорової О.М. надійшов відзив на позовну заяву.

Відзив обґрунтований тим, що у договорі чітко та однозначно вказано порядок розрахунку плати за користування кредитом на період дії кредитної лінії; ставки 1,25% встановлена на кожен день строку користування кредитом, а не річна чи місячна; сума нарахованих відсотків (31187,50 грн) відповідає зазначені ставці і тривалості користування кредитом (17 днів). Вбачається, що саме ставка 1,25% на день є єдиною чинною для розрахунку вартості користування кредитом ( 1,25% в день (187,50 грн) (187,50 х17 = 3187,50 грн.).

Тому представник просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 17383,00 грн боргу за кредитним договором, з яких 13500,00 грн сума за тілом кредиту; 3187,50 грн сума за відсотками. Відтак просить суд в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками задовольнити позов частково та задовольнити на користь позивача 13500,00 грн - суму за тілом кредиту; 3187,50 грн - суму за відсотками. Щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_3 комісії плати за надання кредиту є безпідставними та задоволенню не підлягають. Щодо судового збору, представник зазначив наступне, так як розмір суми, яку вона просить стягнути складає 16687,50 грн х100 / 60067,75 грн = 27,78%. Оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422, 40 грн, то 2422,40 грн х 31,11 % = 672,94 грн. Щодо розміру витрат на правничу допомогу, представник вважає такий розмір нерозумним, необґрунтованим, непропорційним виконаній роботі, відтак в цій частині підлягає залишенню без задоволення.

29 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Романенко М.Е. надійшла відповідь на відзив, який обґрунтований тим, що якщо сторона Відповідача не згодна з розрахунком заборгованості, наданим позивачем чи ставить під сумнів правильність Розрахунку заборгованості, вона має право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду. Сторона Відповідача розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростувала. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, Відповідач суду не заявила. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед Первісними, ані перед Новим кредитором Відповідач також суду не надала. Крім того, зі змісту Кредитного договору вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договору, а саме прямо зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодилась на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодилась з Правилами надання кредиту, Відповідачем при укладенні договору висловлено не було. Ніяких застережень або зауважень з боку Відповідача, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору під час їх підписання, до суду не подано. Отже, підписавши договір, Відповідач посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом. Також представник наголошує на тому, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеному Договорі у ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, Позивач лише просить суд стягнути із Відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована Первісним кредитором. Позивач вважає, що ціни на послуги, які надані адвокатом є ринковими в межах м Києва.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розшляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09 грудня 2025 року о 12:45 годині.

У судове засідання представник позивача Романенко М.Е. будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду до суду не з`явився, у відповіді на відзив просив суд судове засідання проводити за відсутності представника позивача.

Представник відповідача не з`явилась, надала заяву про про проведення судових засідань без участі відповідача та її представника.

Представник третьої особи, ТОВ "МІЛОАН" будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання до суду не з`явився, заяв та клопотань не надав.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дйшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 22 травня 2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 15000,00 грн, на строк 17 днів до 08 червня 2021 року, з орієнтовною реальною річною процентною ставкою на дату укладення договору складає 1,25 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 19837,50 грн.

Згідно з п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту: 1650,00 грн., яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Згідно з п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом: 3187,50 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно з п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно з п. 1.7 договору тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору.

13 вересня 2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладений договір факторингу № 07Т, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" передало ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 4954470 від 22 травня 2021 року на суму 60067,75 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13500,00; заборгованості за відсотками в розмірі 44917,75 грн, заборгованість за комісійними винагородами в розмірі 1650,00 грн, згідно з договору відступлення прав вимоги № 07Т від 13 вересня 2021 року.

З досудової вимоги від 27 вересня 2023 року № -АВ, яка була направлена на адресу відповідача, вбачається, що відповідачу було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором № 4954470 від 22 травня 2021 року та запропоновано в термін до 15 листопада 2023 року сплатити заборгованість за кредитом на банківські реквізити ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та вказано, що у разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" буде змушене звернутися до суду.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, в частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Щодо доводів відповідача про порушення порядку нарахування відсотків суд зазначає таке.

Згідно з п. 2.3.1 Договору, продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином:

Пунктом 2.3.1.1 Договору передбачено, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https:// miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору.

Відповідно до п. 2.3.1.2 Договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Так збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умова пільгових умовах, дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Як вбачається з п. 2.3.2, розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно дост.212 Цивільного кодексу України, і яка(i) полягає(ють) у:

а) здійснені платежу(ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах згідно п.2.3.1.1Договору та розділу 6 Правил;

б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, п.2.3.1.1, п.2.3.1.2 Договору.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору, позичальник починаючи з дня наступного за останнім днем строку кредитування з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), за наявності вимоги кредитодавця зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язань позичальником не може перевищувати 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного позичальником за цим Договором, а у випадку, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума неустойки не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом.

Додатком № 1 до договору про споживчий кредит №4954470 від 22 травня 2021 року сформовано графік платежів за договором, відповідно до якого сторонами погоджено суму кредиту в розмірі 15 000,00 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 3187,50 грн за період з 22 травня 2021 року по 08 червня 2021 року.

Договором про споживчий кредит №4954470 від 22 травня 2021 року визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору.

У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах (п.2.3.1.2).

З наданих суду доказів вбачається, що після настання строку повернення кредиту, визначеного договором, позичальник не повернув отримані кредитні кошти, а продовжив фактично користуватися ними, а відповідно відбулася пролонгація строку договору, однак така могла мати місце не більше як на 60 днів, тому строк кредитування, з урахуванням пролонгації, було продовжено ще на 60 днів.

Відтак, правомірною нарахована заборгованість за відсотками за договором про споживчий кредит №4954470 від 22 травня 2021 року у розмірі 44917,75 грн за період з 22 травня 2021 року по 22 серпня 2021 року.

Щодо позовних вимог про стягнення комісії суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі за №343/557/15-ц зроблено висновок: «Так, за змістом частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній станом на 08 травня 2007 року) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави висновувати про те, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною третьою вищезазначеної статті передбачено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Згідно із ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Отже, враховуючи принципи справедливості та добросовісності, на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі №524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.»

Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованість за комісійними винагородами за договором № 4954470 від 22 травня 2021 року.

Враховуючи, що боржник, отримавши кошти у кредит, не виконував належним чином взяті за кредитним договором зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, та приймаючи до уваги те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, боржник має нести цивільно-правову відповідальність за не виконання чи неналежне виконання зобов`язання, а тому, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача слід стягнути кредитну заборгованість у розмірі 58417,75, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 13500,00 грн, заборгованості за відсотками 44917,75 грн.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», то з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 2355,86 грн судового збору за подання позовної заяви до суду.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11 грудня 2023 року, укладеного ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" з Адвокатським бюро "Анастасії Міньковської"; копію додаткової угоди № 44 до договору №42649746 про надання правової правничої допомоги від 11 грудня 2023 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським Бюро "Анастасії Міньковської", необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "Діджи Фінанс" щодо стягнення кредитної заборгованості, а саме: правовий аналіз спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів "ДІДЖИ ФІНАНС" - 2 250,00 грн (1,5 год); складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, у тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку з розглядом справи, позивач 3 000,00 грн (3 год); формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 750,00 грн (1 год), загалом 6 000,00 грн; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 20 лютого 2024 року, погоджений Адвокатським бюро "Анастасії Міньковської" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС".

Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, позицію сторони відповідача щодо неспівмірності витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 2000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС", , заборгованість за кредитним договором №4954470 від 22 травня 2021 року у розмірі 58417 (п`ятдесят вісім тисяч чотириста сімнадцять) гривень 75 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 13500 (тринадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок; заборгованості за відсотками 44917 (сорок чотири тисячі дев`ятсот сімнадцять) гривень 75 копійок, а також 2355 (дві тисячі триста пятдесят п`ять) гривень 86 копійок витрати зі сплати судового збору та 2000 (дві тисячі гривень) 00 копійок витрати на правничу допомогу.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 грудня 2025 року.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС", , м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН", , м.Київ, вул.Багговутівська, 17-21.

Суддя К. Ю. Рязанова