Провадження № 2/756/8252/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

11 грудня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Примак-Березовської О.С.,

секретаря судового засідання - Донеска А.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обгрунтування позову зазначила, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, від якого сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 . Шлюбні відносини сторін фактично припинені, позивач та відповідач проживають окремо, а подальше збереження сім`ї неможливе. Крім того, малолітня дитини проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, а відповідач не виконує належним чином свої обов`язки щодо забезпечення належного рівня життя дитини.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 29 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. До суду позивачка направила заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався.

Керуючись статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що 11 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1045 (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження № 2284 від 8 жовтня 2014 року. Станом на день розгляду справи спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній, а дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с.9).

Шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільно вони не проживають та спільне господарство не ведуть.

Відповідно до статей 21 та 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною 3 та 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України.

Частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Разом з тим, частиною 2 статті 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом.

Згідно зі статтею 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу, із дня подання такої заяви.

Отже, суд вважає доведеним факт того, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому, враховуючи положення статті 112 СК України, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що спільна дитина проживає та фактично перебуває на утриманні своєї матері, а тому беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, з урахуванням фактичних обставин справи, суд вбачає достатньо підстав для задоволення вимог позивачки в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі, про який просить позивачка та який підтверджується відомостями про потреби дитини, здійснення відповідних витрат на її утримання.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Частиною 1, 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд задовольнив позов у повному обсязі, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а також 1211, 20 грн судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів - на користь держави.

На підставі статтей 50, 56, 105, 110, 112, 115, 141, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 4, 13, 76, 80, 81, 141, 265, 280, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 11 липня 2014 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1045.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з 22 вересня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн в частині позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн в частині позовної вимоги про стягнення аліментів.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Оболонського районного управління юстиції у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Рішення складено 10 грудня 2025 року.

СУДДЯ Ольга ПРИМАК-БЕРЕЗОВСЬКА