Справа № 553/1437/25
Провадження № 2/553/964/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.12.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі:

головуючої - судді Подмаркової Ю.М.,

за участі: секретаря судового засідання - Макаренка Я.В.,

представника відповідача - Майєр В.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Полтаваобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», про визнання дій по відключенню від електропостачання незаконними та стягнення пені за прострочення сплати компенсаційних коштів,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

10.04.2025 до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (далі АТ «Полтаваобленерго») з вимогами:

- визнати дії АТ «Полтаваобленерго» по відключенню від електропостачання 18.03.2025 домоволодіння споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , незаконними;

- стягнути на користь ОСОБА_1 на о/р № НОМЕР_1 , відкритий у товаристві з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (далі ТОВ «Полтаваенергозбут») пеню за прострочення сплати компенсаційних коштів в розмірі 17 748 грн;

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що є споживачем електричної енергії. 18.03.2025 ОСОБА_1 зазнав чергового незаконного відключення електроенергії (послуг з розподілу) з боку відповідача АТ «Полтаваобленерго». Вважає, що відповідачем порушено ч. 1 ст. 60 Конституції України та п. 11.5.13 Кодексу системи розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, і останній не мав права припиняти електропостачання за наявності чотирьох справ, що розглядаються в судах першої інстанції. Зазначає, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.09.2024 у справі № 536/1805/21 частково задоволено позов ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго», яким визнано порушення АТ «Полтаваобленерго» гарантованого стандарту якості надання послуг електропостачання, яке полягає у відмові оператора кол-центру АТ «Полтаваобленерго» зареєструвати звернення побутового споживача ОСОБА_1 , яке він подав 06.01.2021, в установленому законом порядку, та зобов`язано АТ «Полтаваобленерго» надати ОСОБА_1 компенсацію за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг в розмірі 400 грн, шляхом урахування суми відповідної компенсації в рахунки за надані послуги. Апеляційний суд вищевказане рішення залишив без змін. Відповідач рішення суду не виконав і має борг перед ним у розмірі 400 грн. Тому, позивач вважає, що має право на отримання з відповідача 3% пені за кожен день прострочення зобов`язання відповідно до імперативних вимог ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів». У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 просить визнати незаконним припинення послуг з розподілу електроенергії внаслідок порушень відповідачем п. 7.11 ПРРЕЕ та п. 11.5.13 КСР та стягнути на його користь 17 748 грн пені за прострочення виплати компенсаційних коштів призначених рішенням суду від 23.09.2024, за кожен день прострочення.

Інші заяви по суті справи.

11.06.2025 від АТ «Полтаваобленерго» надійшов відзив, в якому зазначено, що відповідач вважає доводи Позивача які викладені у позовній заяві необґрунтованими та заперечує проти них з наступних підстав. Згідно рішення Загальних зборів акціонерів ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» від 17.04.2019, найменування ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» змінено на АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», у зв`язку з цим, відповідно до Статуту АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», останнє є правонаступником ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» по всьому майну, правам та обов`язкам. Викладені обставини позивача у позовній заяві, щодо подій пов`язаних з відключенням 05.11.2018, 19.03.2019, 25.11.2021 не підлягають доказуванню, тому, як керуючись ч. 4.ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо відключення 18.03.2025 Кодекс системи розподілу передбачає вичерпний перелік випадків, коли може бути припинено розподіл електричної енергії. Крім того, Правила роздрібного ринку електричної енергії також регламентують випадки припинення постачання електричної енергії споживачам. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчать про те, що законодавець окремо визначає підстави припинення постачання електричної енергії: - за ініціативою ОСР, яким є у даному випадку АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО»; - за ініціативою електропостачальника у даному випадку ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ», а також вимоги до попередження кожного з ініціаторів припинення постачання електричної енергії. Вимоги до заявки постачальника про припинення постачання електричної енергії регламентовано п. 11.5.12 Кодексу системи розподілу. Відповідно до п. 11.5.12 Кодексу системи розподілу передбачає, що Електропостачальник має право звернутися до ОСР щодо припинення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії), з яким електропостачальником укладено договір про постачання електричної енергії. У зверненні електропостачальник повинен, зокрема, зазначити дані, що ідентифікують відповідного споживача електричної енергії (EIC-код), та причину (підставу) припинення електроживлення такого споживача електричної енергії. Така ж форма заяви постачальника про припинення постачання електричної енергії визначена у публічному додатку № 2 до публічного Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, що укладений між АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», як оператором системи розподілу, та ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ», як постачальником, (вказаний додаток є публічним та розміщений на сайті АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» за посиланням https://www.poe.pl.ua/wp-content/uploads/2024/03/Dodatok-2.-Poriadok-vzaiemodii- mizhstoronamy-pry-vykonanni-posluh-z-prypynennia-ta-vidnovlennia-elektrozhyvlenniaspozhyvacha- Kozyr.pdf).

Згідно обставин даної справи на адресу АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», як оператора системи розподілу, 18.03.2025 надійшла заявка ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» про припинення постачання електричної енергії на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 . Зміст заявки постачальника ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» про припинення постачання електричної енергії від 18.03.2025 свідчить про те, що в ній вказується лише причини припинення електропостачання (в даному випадку заборгованість з оплати спожитої електричної енергії). Таким чином, зміст заявки ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» від 17.03.2025 свідчить про те, що вона містить всю необхідну інформацію, яка визначена публічним додатком 2 до публічного Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії та п. 11.5.12 Кодексу системи розподілу, для того щоб АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» її виконало. На підставі даної заявки АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» на адресу позивача направило попередження про припинення електроживлення від 27.02.2025. Так, абзаци 2, 4, 5 п. 11.5.12 Кодексу системи розподілу визначають, що ОСР не має права вимагати від електропостачальника обґрунтування причини (підстави) припинення електроживлення, якщо вона відповідає випадкам, визначеним Правилами роздрібного ринку електричної енергії. ОСР не розглядає заперечення щодо припинення електроживлення або звернення щодо неправомірності дій електропостачальника від споживачів електричної енергії. ОСР повинен припинити електроживлення споживача електричної енергії протягом 10 робочих днів з дати отримання звернення від електропостачальника.

Як вбачається із змісту попередження АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» від 27.02.2025 припинення електроживлення ініційовано постачальником ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ». У даному попередженні вказано перелік нормативних актів, які є підставою для припинення електроживлення до об`єкту споживача ОСОБА_1 , а саме п. 11.5.2 Кодексу системи розподілу, п. 5.5. та п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії. Зміст попередження містить інформацію про причину припинення електроживлення, а саме ініціатива постачальника ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ».

Облік спожитої електричної енергії споживачами та визначення розміру заборгованості із її оплати здійснює електропостачальник ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ». ОСОБА_1 , як споживач, повинен розраховуватися за спожиту електроенергії саме із ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ».

Щодо нарахування компенсації за рішенням суду по справі 536/1805/21 та щодо нарахування пені 3% з 01.03.2021 по 18.03.2025 в розмірі 17748,00 грн, слід відмітити наступне, на період здійснення нарахування компенсації у розмірі 400,00 грн діяли норми Постанови НКРЕКП №375 від 12.06.2018. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 23 вересня 2024 по справі 536/1805/21 позов ОСОБА_1 до АТ ПОЕ, за участі третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору НКРЕКП, про захист прав споживачів, задоволено частково. Визнано порушення АТ «Полтаваобленерго» гарантованого стандарту якості надання послуг електропостачання, яке полягало у відмові оператора Колл- Центру АТ «Полтаваобленерго», зареєструвати звернення побутового споживача ОСОБА_1 , яке він подав 06.01.2021 року в установленому законом порядку. Зобов`язано АТ «Полтаваобленерго» надати споживачу ОСОБА_1 , компенсацію за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг в розмірі 400,00 грн, шляхом урахування суми відповідної компенсації в рахунку за надані послуги. Постановою НКРЕКП №375 від 12.06.2018 «Про затвердження Порядку забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсацій споживачам за їх недотримання» згідно п.2.3. визначено перелік гарантованих стандартів якості надання послуг ОСР.

На підставі п. 6.10. Порядку, оскільки в установлений строк відповідач АТ «Полтаваобленерго» не зарахував побутовому споживачу ОСОБА_1 компенсацію за недотримання гарантованого стандарту якості надання послуг електропостачання, зокрема розгляду його звернення, розмір компенсації, визначений у Додатку №2 до Порядку було подвоєно, тобто становив 400 грн. Порядок нарахування недовідпущеної електричної енергії та порядок нарахування компенсації за порушення гарантованих стандартів якості, регулюється спеціальними нормами законодавства, а стягнення нарахування 3% пені, за не виконання публічного договору не узгоджується даним договором та нормами права, тому заявлена вимога про стягнення боргу перед ОСОБА_1 у вигляді 3%пені в розмірі 17748,00 грн є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Беручи до уваги викладене, враховуючи відсутність вини та ознак протиправної поведінки зі сторони АТ «Полтаваобленерго», АТ «Полтаваобленерго» повністю заперечує проти позовних вимог і просить суд ухвалити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

02.07.2025 від позивача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких зазначено наступне:

Постановою Полтавського апеляційного суду від 10.03.2025 у справі № 536/1805/21 залишено в силі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.09.2024, а отже не сплачуючи своєчасно борги АТ "Полтаваобленерго", відключати електроустановку споживача за заборгованістю, яка фіктивно створена відповідачем через несвоєчасну сплату компенсаційних коштів. Відсутність можливості відключати 18.03.2025 в наслідок порушення відповідачем ч. 1 ст. 60 Конституції України та п. 11.5.13 Кодексу Систем розподілу постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 310 під час судового розгляду декількох справ в суді, де ОСОБА_1 є позивачем, а АТ "Полтаваобленерго" є відповідачем. У відзиві на позовну заяву відповідачем не зазначено жодної підстави, яка б вказувала на необґрунтованість існування цих чотирьох справ. Відповідачем порушено підпункт 29 пункту 2.2. глави 2 Ліцензійних умов визначених у постанові НКРЕКП від 27.12.2017 № 1470 Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії.

Відповідач зобов`язаний був надати ТОВ "Полтаваенергозбут" інформацію про існування чотирьох позовів до нього, тобто завчасно повідомити про неможливість відключення, оскільки існують судові справи та маються не сплачені борги перед позивачем. В разі надходження заявки-повідомлення про відключення електроживлення споживача, мав можливість відмовити у відключенні відповідно до порядку п. 11.5.12 КСР.

У відповідача, станом на 18.03.2025, не було підстав виключно у порядку ПРРЕЕ та КСР, а саме наявності не сплаченого боргу відповідача перед позивачем шляхом умисного невиконання судового рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.09.2024, яке набрало законної сили 10.03.2025, отже до моменту відключення не сплачувати борги перед позивачем, а також за наявності не сплаченої пені 3% за прострочення та за наявності чотирьох справ, що розглядались в судах першої інстанції станом на 18.03.2025, відключати електропостачання з порушенням порядку, а саме п. 11.5.13 та п. 11.5.12 КСР, а ти м більше з прямим порушенням п. 7.11 ПРРЕЕ

Щодо твердження відповідача про відсутність підстав для "стягнення нарахування 3% пені за невиконання публічного договору не узгоджується даним договором та нормами права", позивач зазначив наступне: Все що прописано в Договорі регламентується Конституцією та Законами України, в тому числі і за аналогією, а отже виконання ч. 5 ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів" для відповідача є обов`язковим. Позивач має право на отримання з відповідача 3% пені за кожен день прострочення зобов`язання як за аналогією згідно ст. 8 ЦК України та ч. 9 ст. 10 ЦПК України, так і прямо, згідно ч. 5 ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів". Просив врахувати висновок Великої Палати Верховного суду від 22.02.2022 у справі № 761/36873/18.

11.07.2025 від представника третьої особи ТОВ «Полтаваенергозбут» Черевань Л.С. надійшли письмові пояснення, в яких зазначено наступне:

Щодо договірних відносин з приводу постачання електричної енергії Позивачу. На виконання пункту 13 розділу ХVІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 р. № 2019-VIII АТ«ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» відокремило зі свого складу постачальника електричної енергії ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ», яке згідно виданої ліцензії на підставі постанови НКРЕКП № 575 від 26.06.2018 здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам та є окремою юридичною особою. Відповідно до додатку № 3 постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268, ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області. ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» у своїх взаємовідносинах зі споживачами керується ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. (далі - ПРРЕЕ) та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють взаємовідносини, що виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії.

Постачання електричної енергії на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , з присвоєним особовим рахунком № НОМЕР_1 , здійснюється ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником на умовах комерційної пропозиції № 8-УП, до умов якого ОСОБА_1 , як побутовий споживач, приєднався у порядку передбаченому п.8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 (у редакції 2018 р., чинній на момент укладення договору) та п.13 розділу ХVІІ «Перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», у результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», шляхом фактичного споживання електричної енергії.

Щодо компенсації по особовому рахунку № НОМЕР_1 за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг. Порядок забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсацій споживачам за їх недотримання затверджено Постановою НКРЕКП № 375 від 16.06.2018. Постановою Полтавського апеляційного суду від 10.03.2025 по справі № 536/1805/21 рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.09.2024 року залишено без змін, яким АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» зобов`язано надати споживачу ОСОБА_1 компенсацію за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг в розмірі 400,00 грн. шляхом урахування суми відповідної компенсації в рахунку за надані послуги. Після набрання законної сили (10.03.2025) вищевказаної постанови, ОСР, на виконання абзацу 1 підпункту 1 пункту 7.8 глави 7 Порядку, листом від 25.03.2025 № 04.32/7068 надав Постачальнику відомості для врахування суми компенсації по особовому рахунку № НОМЕР_1 за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг ОСР, в розмірі 400,00 грн. (кінцева сума до виплати з вирахуванням необхідних сум податків 308,00 грн). Відтак, на виконання підпункту 1 пункту 7.8 глави 7 Порядку, у строк, що не перевищує 30 днів з дня отримання повідомлення від ОСР щодо виплати компенсації, Постачальник урахував суму відповідної компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг ОСР в кінцевому рахунку споживача за електричну енергію.

Враховуючи, що за об`єктом споживання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2019 по 01.04.2025 утворилася заборгованість у сумі 11 760,36 грн, Постачальником було зменшено вказану заборгованість на суму компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг ОСР у розмірі 308,00 грн, а відтак після зменшення станом на 01.04.2025 заборгованість становила 11 452,36 грн. Таким чином, Постачальник виконав усі дії згідно чинного законодавства щодо урахування суми компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг оператора системи розподілу.

Щодо припинення постачання електричної енергії 18.03.2025. У зв`язку із наявною заборгованістю за спожиту електричну енергію за період з 01.08.2020 по 22.09.2021 у сумі 1 504,72 грн, з урахуванням положень підп. 2 п. 7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 р. (далі ПРРЕЕ), Постачальником було надіслано Позивачу попередження про припинення постачання електричної енергії № 769_202108 від 30.08.2021 р. У подальшому Споживач звернувся до суду з позовною заявою про визнання незаконним та таким, що складено з порушенням п.7.5. ПРРЕЕ, попередження про припинення постачання електричної енергії №769_202108 від 30.08.2021.

Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18.09.2024 по справі № 536/1730/21 (роздруківка додається) у задоволені позову ОСОБА_1 до ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» про визнання незаконним та таким, що виданий з порушенням попередження про припинення постачання електричної енергії № 769_202108 від 30.08.2021, було відмовлено. Постановою Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2025 року по справі № 536/1730/21 рішення першої інстанції було залишено без змін. Відтак, судами було встановлено, що попередження про припинення постачання електричної енергії № 769_202108 від 30.08.2021, надіслане ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ», є правомірним та складеним з дотриманням п. 7.5. ПРРЕЕ.

Враховуючи той факт, що загальна сума компенсації 1 439,64 грн, що надходила від ОСР після видачі вищевказаного попередження (308,00 грн - 26.03.2025; 487,64 грн - 12.02.2024; 322,00 грн - 12.02.2024; 322,00 грн - 12.02.2024), не перевищує (тобто не перекриває) суму, на яку було видано попередження Постачальником, а саме 1 504,72 грн, підстава для ініціювання відключення з 18.03.2025 у зв`язку із заборгованістю за спожиту електричну енергію у Третьої особи була наявна.

Окрім того, по особовому рахунку № НОМЕР_1 заборгованість Позивачем погашена не була, та на дату припинення постачання електричної енергії становила 11 259,24 грн. Таким чином, у зв`язку із заборгованістю за спожиту електричну енергію по особовому рахунку № НОМЕР_1 , 18.03.2025, за заявкою Постачальника, ОСР були здійснені роботи з припинення електроживлення електроустановки споживача за адресою: АДРЕСА_1 .

29.07.2025 від позивача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких зазначено наступне:

ТОВ "Полтаваенергозбут" написало свої припущення щодо заборгованості в розмірі 1504,72 грн та надало як доказ попередження В. Кохнівка Кременчуцького центру обслуговування споживачів ТОВ «Полтаваенергозбут» про припинення постачання електричної енергії №769_202108 від 30.08.2021 по якому 18.03.2025 незаконно відключали електропостачання, при тому ТОВ "Полтаваенергозбут" підтвердило незаконність дій відповідача як у Поясненнях так і відповідним письмовим доказом під назвою Відомості щодо надходження оплат по особовому рахунку № НОМЕР_1 . У відповідних колонках наявні чотири докази несвоєчасної сплати з боку АТ "Полтаваобленерго" компенсаційних коштів значно пізніше 30.08.2021, оскільки три дати сплати компенсаційних коштів відбулись тільки 12.04.2024, отже з затримкою більше як п`ять років та ще одна з затримкою на чотири роки. Оскільки АТ "Полтаваобленерго" роками незаконно використовувало компенсаційні кошти позивача для власних потреб, відповідно маємо наслідки імперативи ч. 1 ст. 536 ЦК України.

"Враховуючи той факт, що загальна сума компенсації 1 439,64 грн, що надходила від ОСР після видачі попередження (308,00 грн - 26.03.2025; 487,64 грн - 12.02.2024; 322,00 грн -12.02.2024; 322,00 грн 12.02.2024;) не перевищує (тобто не перекриває)суму, на яку було видано попередження Постачальником, а саме 1504,72 грн підстава для ініціювання відключення з 18.03.2025 у зв`язку із заборгованістю за спожиту електричну енергію у Третьої особи була наявна."

Тож підрахуємо 1504,72 грн - 1 439,64 грн = 65,08 грн по суті відбулась недоплата коштів - з вини відповідача, тому ТОВ "ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ" приховує від суду докази своєї вини щодо незаконності відключення електропостачання позивачу 18.03.2025, оскільки відсутні докази пропонування позивачу сплатити недоплату 65,08 грн в розмірі до 18.03.2025. Відключення 18.03.2025 відбувалось саме з вини відповідача через недоплату в розмірі 65,08 грн, оскільки, як стверджує ТОВ «Полтаваенергозбут» відключення з 18.03.2025 відбувалось по попередженню про припинення постачання електричної енергії № 769_202108 від 30.08.2021.

У відповідача станом на 18.03.2025 не було підстав визначених ПРРЕЕ та КСР, а саме, за наявності не сплаченого боргу відповідача перед позивачем, за наявності не сплаченої пені 3% за прострочення та за наявності чотирьох справ, що розглядаються в судах першої інстанції, відключати електропостачання з порушенням порядку, а саме п. 11.5.13 та п. 11.5.12 Кодексу Систем Розподілу, а тим більше з прямим порушенням п. 7.11 Правил Роздрібного Ринку Електричної Енергії - дані обставини повністю визнаються сторонами.

Рух справи.

Ухвалою суду від 16.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків зазначених в ухвалі.

Ухвалою суду від 26.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 03.07.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Полтаваенергозбут».

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Будучи належним чином повідомленими про дату, місце та час судового засідання позивач і представник третьої особи до суду не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просив проводити судовий розгляд без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав задовольнити їх.

Представник третьої особи ТОВ «Полтаваенергозбут» звернулася з заявою про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги не підтримує та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник АТ «Полтаваобленерго» Майєр В.І. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві. Окрім того, зазначила, що позивач тривалий час перебуває у судових процесах з приводу заборгованості за спожиту електроенергію, відключення його від електропостачання. Рішенням суду у справі № 536/1730/21 було визнано правомірною заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Полтаваенергозбут». Поряд з тим, вважає, що позивач мав би звертатися з позовом у тому числі і до ТОВ «Полтаваенергозбут», оскільки оспорює наявність у нього заборгованості і ефективним би способом захисту було звернення з вимогами щодо неправомірності нарахування заборгованості споживачу. Просила врахувати, що АТ «Полтаваобленерго» не веде облік нарахувань та оплати послуг з електропостачання, а лише має обов`язок припинити електропостачання у разі надходження заявки від електропостачальника.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Судом встановлено, що позивач є споживачем послуг з постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 , на підставі типового договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

28.02.2025 від АТ «Полтаваобленерго» на адресу ОСОБА_1 направлено попередження про припинення розподілу електричної енергії від 27.02.2025 № ПП_, в якому роз`яснено, що на підставі ч. 2 п. 11.5.2 Кодексу систем розподілу та ч. 2 п. 7.5, п. 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії за невиконання зобов`язань по п. 5.5.5. ПРРЕЕ та на підставі отриманої заявки повідомлення про припинення електроживлення споживачів від електропостачальника ТОВ «Полтаваенергозбут» з 18.03.2025 з 08:00 год. будуть проведені заходи з повного/часткового припинення розподілу електричної енергії по всіх об`єктах на які здійснюється розподіл електричної енергії. (а. с. 16)

Згідно повідомлення Великокоханівської дільниці АТ «Полтаваобленерго» 18.03.2025 відключено електроустановку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 по повідомленню ТОВ «Полтаваенергозбут». Роз`яснено, що електроустановка буде підключена тільки після сплати вартості послуг з відключення та підключення. (а. с. 17)

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.09.2024 у справі № 536/1805/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго», за участі третьої особи, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору, Національної комісії з регулювання енергетики та комунальних послуг, про захист прав споживачів, задоволено частково. Визнано порушення АТ «Полтаваобленерго» гарантованого стандарту якості надання послуг електропостачання, яке полягає у відмові оператора Кол-Центру АТ «Полтаваобленерго» зареєструвати звернення побутового споживача ОСОБА_1 , яке він подав 06.01.2021 в установленому законом порядку. зобов`язано АТ «Полтаваобленерго» надати споживачу ОСОБА_1 компенсацію за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг в розмірі 400,00 грн, шляхом урахування суми відповідної компенсації в рахунку за надані послуги. Зобов`язано АТ «Полтаваобленерго» вчинити дії, а саме зареєструвати усне звернення побутового споживача ОСОБА_1 , яке подане ним до Кол-Центру АТ «Полтаваобленерго» 06.01.2021, для подальшого розгляду в установленому законом порядку. Відмовлено в задоволенні іншої частини позовних вимог. Стягнуто з АТ «Полтаваобленерго» на користь держави судові витрати на судовий збір в розмірі 1816,00 грн.

Додатковим рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 06.12.2024 у справі № 536/1805/21 відмовлено в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» судових витрат.

10.03.2025 Полтавським апеляційним судом у справі № 536/1805/21 апеляційні скарги адвокатки Конрадій М.В., представниці Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», і ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.09.2024 і додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.12.2024 залишено без змін.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав докази: копію договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (а. с. 10-13); копію останнього аркуша рішення суду від 23.09.2024 Крюківського районного суду м. Кременчука у справі № 536/1805/21; копію першого та останнього аркуша постанови Полтавського апеляційного суду від 10.03.2025 у справі № 536/1805/21; копію попередження про припинення розподілу електричної енергії з 18.03.2025 за повідомленням ТОВ «Полтаваенергозбут»; копію повідомлення про припинення електропостачання АТ «Полтаваобленерго»; копію повідомлення Великокоханівської дільниці КОФ; копію паспорта ОСОБА_1 .

Оператору системи розподілу АТ «Полтаваобленерго» надійшла заявка-повідомлення про припинення електроживлення споживачів постачальника ТОВ «Полтаваенергозбут» з 18.03.2025 споживача ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ/ІПН , ЕІС-код точки обліку 62Z341, причина (підстава) припинення заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником, яку долучено до відзиву на позовну заяву. (а. с. 56)

До відзиву на позовну заяву представником відповідача на підтвердження направлення попередження про припинення розподілу електричної енергії від 27.02.2025 № ПП_ ОСОБА_1 долучено список згрупованих відправлень № ГРД 27.02.2025. (а. с. 71 з. с. -75)

АТ «Полтаваобленерго» на адресу ТОВ «Полтаваенергозбут» 25.03.2025 за вих. № 04.32/7068 направлено повідомлення про необхідність врахування суми відповідної компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості електропостачання у рахунок побутового споживача ОСОБА_1 (ЕІС код НОМЕР_2 ) за електроенергію в сумі 400,00 грн (згідно з реєстром). Компенсація надається за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг ОСР згідно з вимогами Порядку забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсації споживачам за їх недотримання (затвердженим постановою НКРЕКП від 12.06.2018 № 375). Реєстр побутових споживачів на загальну суму 400,00 грн (сума, яка підлягає зарахуванню 308,00 грн). (а. с. 118) (повідомлення долучено до пояснень третьої особи від 11.07.2025)

З попередження про припинення постачання електричної енергії № 769_202108 від 30.08.2021, яке долучено представником третьої особи ТОВ «Полтаваенергозбут» до письмових пояснень, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за спожиту електроенергію, за особовим рахунком № НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за період з 01.08.2020 по 01.08.2021, становила 1504,72 грн. (а. с. 119)

Також, до відзиву на позовну заяву та до пояснень третьої особи долучено копію постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2023 у справі № 536/898/20, копію постанови Полтавського апеляційного суду від 07.12.2023 у справі № 536/2067/21, копію рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.09.2024 у справі № 536/1730/21 та копію постанови Полтавського апеляційного суду від 30.01.2025 у справі № 536/1730/21. (а. с. 57-65, 66-70, 120-123, 131-133)

З відомостей щодо надходження оплат по особовому рахунку № НОМЕР_1 , які долучено представником третьої особи ТОВ «Полтаваенергозбут» до письмових пояснень, вбачається, що на рахунок позивача 21.02.2020- 322,00 грн, 21.02.2020 - 322,00 грн, 25.02.2020 - 322,00 грн, 25.02.2020 - 322,00 грн, 11.03.2020 - 322,00 грн, 12.02.2024 - 322,00 грн, 12.02.2024 - 322,00 грн 12.02.2024 - 487,64 грн та 26.03.2025 - 308,00 грн, зараховано всього 3049,64 грн компенсації в рахунок за надані послуги. (а. с. 136)

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Право особи на доступ до правосуддя гарантоване ст. 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України).

Як передбачено ст. 13 ЦК, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України).

У частині першій статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (частина 1 статті 16 ЦК України)

Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Перелік способів захисту, визначених у ст. 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Особа, право якої порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Іноді спосіб захисту порушеного права та інтересу прямо визначений спеціальним законом, який регулює певне цивільне правовідношення.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (частина 1 та 2 статті 5 ЦПК України)

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц.

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 525 ЦК України).

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються, зокрема, статтею 714 ЦК України, статтею 77 Закону України від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно з частиною першою, абзацом сьомим частини другої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є порушення правил користування енергією.

Відповідно до пункту 1.1.1 ПРРЕЕ правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до підпунктів 1, 6 пункту 5.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) оператор системи має право: отримувати своєчасно плату за надання послуги з розподілу або передачі електричної енергії та плату за перетікання реактивної електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України; тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією та/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Згідно з підпунктами 1-4 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору

Згідно з пунктом 7.1 ПРРЕЕ електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

Підпункт 11.5.2 Кодексу систем розподілу передбачає, що несплата та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії є підставою для припинення розподілу електричної енергії за ініціативою ОСР (оператор систем розподілу).

Згідно з пунктом 7.5 ПРРЕЕ припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5.2.2 ПРРЕЕ електропостачальник зобов`язаний здійснювати постачання електричної енергії за вільними цінами за договором постачання електричної енергії споживачу та з дотриманням цих Правил.

Під судовим захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Позивач ОСОБА_1 ставить вимоги про визнання дії АТ «Полтаваобленерго» по відключенню від електропостачання 18.03.2025 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , незаконними та такими, що здійснені з порушенням п. 7.11 ПРРЕЕ та п. 11.5.13 КСР.

Позивач посилається на те, що на розгляді в судах перебувають справи, провадження в яких відкрито та предметом позову є правовідносини, пов`язані з оспорюванням факту порушення, а відтак наявність заборони, передбаченої п. 7.11 ПРРЕЕ на припинення електропостачання споживача.

Відповідних доказів на підтвердження даних обставин позивач не надає, вказуючи на те, що ця інформація є публічно доступною.

Нормами Цивільного процесуального кодексу України передбачено, зокрема ч. 1 ст. 81 ЦПК України, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно зі ст. ст. 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 213 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

Посилання на публічну доступність доказів, зокрема ухвал суду про відкриття провадження у справах, на що посилається позивач у позовній заяві, не свідчить про доведення цього факту перед судом і є порушенням принципу безпосередності дослідження судом доказів.

Поряд з тим, п. 7.11 ПРРЕЕ передбачає заборону на припинення електропостачання за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду.

Позивачем не надано доказів того, що ним було своєчасно до моменту відклюдчення направлено до відповідача копію відповідної ухвали про відкриття провадження в справі про оспорювання факту порушення.

Стосовно посилання на порушення відповідачем п. 11.5.13 КСР, то для ефективного захисту права, у разі незгоди позивача з нарахованою йому сумою заборгованості, необхідно звертатися за вирішенням даного спору з позовом, у тому числі до ТОВ «Полтаваенергозбут», так як саме воно веде облік спожитої електричної енергії споживачами та визначає розмір заборгованості і її оплату, адже наявність заборгованості за оплату послуг з електропостачання стала підставою для припинення постачання електричної енергії споживачу ОСОБА_1 . Вимога щодо визнання дій АТ «Полтаваобленерго» по припинення постачання електричної енергії, заявлена позивачем може бути, у даному випадку, похідною.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах врегулювання розбіжностей між споживачем та електропостачальником (ТОВ «Полтаваенергозбут») могло бути здійснено, зокрема, у разі пред`явлення споживачем вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок за спожиту електроенергію, під час розгляду якого будуть встановлюватись обставини щодо належного виконання сторонами умов зобов`язань за договором, і, за наслідками розгляду якого, у разі задоволення позову, у оператора ОСР виникне примус до виконання певних дій. Натомість обраний позивачем спосіб захисту є неналежним, оскільки до вирішення цього питання наявності заборгованості (підстава припинення електропостачання) встановлюється відповідно до даних електропостачальника, отже не тягне за собою відновлення прав позивача, позаяк дані відповідних рахунків щодо заборгованості не змінюються, як і не виникає обов`язку здійснити перерахунок.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог щодо визнання дій АТ «Полтаваобленерго» незаконними щодо відключення від електропостачання домоволодіння позивача ОСОБА_1 , яке мало місце 18.03.2025, слід відмовити в повному обсязі.

Стосовно позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати компенсаційних коштів слід зазначити таке.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617 цього Кодексу).

Частиною 2 та 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Сфера дії цього Закону визначена статтею 1-1. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Згідно зі ст. 2 вказаного Закону, законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) передбачені нормою статті 10 цього Закону.

Відповідно до частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення пені, позивач посилався на несвоєчасну сплату відповідачем компенсаційних коштів у розмірі 400 грн, тому позивач нарахував пеню за несвоєчасну сплату компенсації за період з 01.03.2021 по 18.03.2025, посилаючись на частину п`яту статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Як встановлено пунктом 5.1.4 глави 5.1 розділу V ПРРЕЕ, оператор системи несе відповідальність у порядку, передбаченому законодавством України, за завдані споживачу та/або електропостачальнику, іншому учаснику роздрібного ринку збитки внаслідок порушення ним умов договору та цих Правил.

Умовами договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії не передбачено обов`язку відповідача сплачувати збитки за несвоєчасну сплату компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг в розмірі 400,00 грн, тому, положення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у цьому випадку не може бути застосоване. З врахуванням викладено, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, відповідні судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 141, 223, 263-265, 268 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Полтаваобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про визнання дій по відключенню від електропостачання незаконними та стягнення пені за прострочення сплати компенсаційних коштів - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне рішення складено 01.12.2025.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кременчук Полтавської обл., місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Акціонерне товариство "Полтаваобленерго", юридична адреса: 36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, ;

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», адреса: 36022, м. Полтава, вул. Панянка, 65Б, .

Головуюча Ю.М. Подмаркова