Справа № 585/3543/25
Номер провадження 2/585/1445/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді В.О. Шульги, за участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в місті Ромни цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Фінпром Маркет» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 і просить: Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» суму заборгованості за договором позики № 73999961 в розмірі 18 259,00 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, в позовній заяві вказано, що13.01.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ідентифікаційний код юридичної особи - 39861924) (надалі - Кредитодавець) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний код фізичної особи - НОМЕР_1 ) (надалі - Позичальник/Відповідач) укладено Договір про надання коштів у кредит №73999961 (надалі - Договір кредиту), умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 9 500,00 грн. строком на 30 днів ( з 13.01.2025 по 11.02.2025 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.2 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1 425,00 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 88762, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. (Договір кредиту №73999961 від 13.01.2025 року - додається). 10.02.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14192063 до Договору позики №73999961, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 29 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 59 днів (до 12.03.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,2% на 1%. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису '38272, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ).

08.03.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14409967 до Договору позики №73999961, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 26 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 59 днів на 85 днів (до 07.04.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,2% на 1%. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису '52122, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ). 05.04.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14632933 до Договору позики №73999961, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 28 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 85 днів на 113 днів (до 05.05.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,2% на 1%. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису '74047, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ). Кредитодавець ідентифікував Відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від "privatbank" за згодою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) персональні данні останнього в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис 88762 - 13.01.2025 15:46:44, '38272 - 10.02.2025 07:25:05, '52122 - 08.03.2025 02:48:16, '74047 - 05.04.2025 15:17:24, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. (Довідка про ідентифікацію - додається). Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Слід зазначити, що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (ресурс Кредитодавця), проходження ідентифікації за посередництвом системи BankID НБУ, отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля, без надання Відповідачем особистої інформації (ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, банківської карти для зарахування коштів тощо) та без попереднього погодження оферти договору кредиту та правил надання грошових коштів у кредит - укладання договору кредиту технічно неможливе, що у свою чергу відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітноцифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, підписанням договору кредиту позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №73999961 від 13.01.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 9 500,00 за посередництвом АТ «ТАСКОМБАНКОМ» (ЄДРПОУ - 39861924) в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №74 від 03 серпня 2020 р., так як переказ коштів з банківського рахунку Кредитодавця на банківську картку/електронний платіжний засіб фізичної особи технічно неможливий. (Платіж проведено не по реквізитам, а через платіжну систему). Наведене вище, підтверджується Довідкою АТ «ТАСКОМБАНКОМ» про успішне проведення платіжної операції №A4C456B9-D68C-4B41-8BD2-4AD4C011E0B6 про переказ коштів в розмірі 9 500,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_2 . (Довідка АТ «ТАСКОМБАНКОМ» про здійснення платіжної операції №A4C456B9-D68C-4B41-8BD2-4AD4C011E0B6 - додається). Звертають увагу, що зазначений вище документ за операціями з використанням електронних платіжних засобів має статус первинного документа та може бути використаний під час урегулювання спірних питань (п. 159 розділу VIII Постанови НБУ № 164 від 29.07.2022р). Згідно листа №22/08/25-8869 від 22.08.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжної інструкції № A4C456B9-D68C-4B41-8BD2-4AD4C011E0B6 (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору кредиту №73999961.

Враховуючи викладені вище умови Договору кредиту №73999961 від 13.01.2025 р. та додаткової угоди, та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають - 5681 грн., заборгованість останнього за договором кредиту складає 18 259,00 грн. (розрахунок заборгованості - додається), зокрема: - 9 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2 850,00 грн. - сума заборгованості за процентами; - 1 349,00 грн. - сума заборгованості за комісією; - 0 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою; - 4 560,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Отже, Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань - не виконав ні перед Кредитодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором кредиту №73999961 на підставі договору факторингу. В подальшому, Кредитодавцем/Первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище Договором кредиту, зокрема: ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №73999961 від 13.01.2025 р. (Договір факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 р. разом з додатками та витяг з Реєстру прав вимог від 22.08.2025 р. - додається ). Так, згідно п.2.1.3. перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимог). Підписаний сторонами Реєстр прав вимог в паперовому/електронному вигляді - є невідємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта/Кредитодавця до Фактора/Позивача вимоги. [Момент переходу права грошової вимоги до Позивача - є день підписання відповідного Реєстру прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимог №22/08/25-02 від 22.08.2025 року - Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 року в тому числі до Відповідача в сумі 18 259,00 грн. з яких 9 500,00 грн. - сума заборгованостіза основною сумою боргу, 2 850,00 грн. - сума заборгованостіза відсотками, 1349,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 0 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 4 560,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.

Ухвалою судді від 16 вересня 2025 року провадження у справі відкрито і на підставі ст. 274 ЦПК України, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 13.01.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір надання коштів у кредит № 73999961. Відповідно до якого сума кредиту 9500,00 грн. строк кредитування 30 днів. Процентна ставка за користування позикою становить 0,200 відсотків за кожен день користування кредитом. Загальна вартість кредиту становить 11495,00 грн. Даний договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом, одноразовим ідентифікатором 88762 (а.с.33-39).

Відповідно до Додаткових угод від 13.01.2025 року №14192063, від 08.03.2025 року №14409967, від 05.04.2025 року № 14632933 до Договору про надання коштів у кредит( комісією за надання кредиту) №73999961, строк кредитування продовжено на 113 днів до 05.05.2025 року, денна процентна ставка 1%. Додаткові договори підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с.41-46).

Згідно довідки про підтвердження платежу, ОСОБА_1 , 13.01.2025 року було перераховано кредитні кошти в суму 9500 грн на картковий рахунок НОМЕР_2 (а.с.48).

Відповідно до довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з яким укладено договір №73999961 та додаткові угоди № №14409967, №14192063, № 14632933, ідентифікований ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та укладений договір і додаткові угоди позичальником були підписані одноразовими ідентифікаторами, що є аналогам цифрового підпису (а.с.47).

Як вбачається з довідки АТ «Таскомбанк» №37803/47.1 від 29.08.2025 року банком було здійснено переказ грошових коштів на рахунок одержувача ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_2 , в сумі 9500,00 грн. (а.с.8).

З наданого розрахунку суми заборгованості за договором №73999961 та розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за Договором позики №73999961, становить 18259,00 грн. (а.с.5).

Відповідно до договору факторингу №26/06/25, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу у відповідності до якого та реєстру вимоги №26/06/25 до останнього перейшло право вимоги повернення коштів за договором №73999961 від 13.01.2025року, що укладений з ОСОБА_1 (а.с.48 зв.-56).

Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 25.08.2025 року адвокат Ткаченко Ю.О. надає ТОВ «Фінпром Маркет» правничу допомогу спрямовану на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості за договорами позики, право вимоги за якими належить клієнту (а.с.57 зв.-60).

Як вбачається з витягу з акту №1-ФП приймання - передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року за надані послуги з правничої допомоги клієнт ТОВ «Фінпром маркет» сплачує адвокату Ткаченко Ю.О. за вивчення наявних у клієнта документів та підготовку позовної заяви до боржника ОСОБА_1 правничу допомогу в сумі 4500,00 грн. (а.с.61 зв.).

Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу кредитного зобов`язання, які регулюються нормами Глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною 2 статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини 1 статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини 2 статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1 статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, провадження № 12-142гс19, від 03 листопада 2020 року у справі № 921/315/18.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїхвимог і заперечень.

Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 73999961 на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 95000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 зобов`язалась повернути Кредит у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором, проте взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в Договорі строк, грошові кошти не повернув. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_1 становить 18259,00 грн.

Відповідач користувався наданими кредитними коштами, заперечень щодо незгоди із наданим йому кредитом суду не надав, доказів про відсутність заборгованості у розмірі, вказаному в розрахунках, суду ним також не надано, позивач набув права вимоги до ОСОБА_1 , а тому суд дійшов висновку про необхідність захисту прав ТОВ «Фінпром Маркет», шляхом стягнення заборгованості за укладеним договором.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на вказане, вирішуючи вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд вважає, що витрати в розмірі 4500 грн. є завищеними, оскільки з приводу розгляду таких позовів в Україні вже склалася стала судова практика, а тому адвокат при складанні позову та зібранні доказів не міг витрати скільки часу, який міг би коштувати 4500 грн. За таких обставин розмір судових втрат, які суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України також стягненню з ОСОБА_1 підлягає сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207, 526, 530, 549, 610, 633, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, банківські реквізити: НОМЕР_3 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку - 334851) суму заборгованості за Договором кредиту №73999961 в розмірі 18259,00 грн. (вісімнадцять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень), судовий збір в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. (три тисячі гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга