ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/9562/24
Номер провадження 22-ц/818/4618/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 06 червня 2025 року в складі судді Карімова І.В., присяжних М`якого Д.В., Передерій С.А. по справі № 636/9562/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , звернулась до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою.

Заява мотивована тим, що 21 лютого 2023 року її чоловіка ОСОБА_3 призвано до Збройних Сил України за мобілізацією. Військову службу ОСОБА_3 проходив у військовій частині НОМЕР_1 на посаді кулеметника 3-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти. 13 липня 2023 року під час штурмових дій у лісовому масиві поблизу населеного пункту Кліщіївка зник зв`язок з групою військовослужбовців, що виконувала бойове завдання, до якої входив також ОСОБА_3 . За рапортом командира 1-ї стрілецької роти капітана ОСОБА_4 та свідченням інших військовослужбовців група потрапила під мінометний обстріл і, ймовірно, ОСОБА_3 отримав поранення, які несумісні з життям. Евакуювати його з місця події неможливо, оскільки територія була зайнята переважаючими силами противника та дотепер залишається тимчасово окупованою. 15 липня 2023 року заявниці ОСОБА_1 надійшло повідомлення від ІНФОРМАЦІЯ_1 про зникнення її чоловіка безвісті. 19 липня 2023 року мати ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подала заяву до поліції про зникнення безвісті її сина, відомості щодо якої внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000949. Необхідність оголошення ОСОБА_3 померлим у судовому порядку пов`язана із неможливістю у позасудовому порядку встановити (підтвердити) факт його загибелі (смерті), який є підставою для отримання передбачених законодавством виплат та оформлення спадщини.

Просила оголосити військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_3 , виданий Добропільським МВ ГУ ДМС в Донецькій області від 22 квітня 2017 року, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , загиблим ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання військового обов`язку по захисту держави Україна, місце смерті: Україна, Донецька область, Бахмутський район, населений пункт Кліщіївка.

25 лютого 2025 року представник Міністерства оборони України ОСОБА_9 надав через підсистему «Електронний суд» пояснення у справі, зазначивши, що заява про оголошення фізичної особи померлою підлягає задоволенню після спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи. Просив прийняти рішення в межах чинного законодавства, що не суперечить інтересам обороноздатності України в умовах введеного на території України воєнного стану.

21 березня 2025 року представник Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 надав через підсистему «Електронний суд» пояснення у справі, в яких зазначив, що з моменту зникнення безвісті, а саме 13 липня 2023 року, та набуття ОСОБА_3 статусу особи, зниклої безвісті за особливих обставин, пройшло більше одного року, інформація про його перебування в полоні держави-агресора відсутня, за місцем свого проживання та/або несення служби він не з`явився, тому суд може оголосити його померлим. Крім того, ймовірне місце загибелі солдата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 є село Кліщіївка Донецької області, де активні бойові дії закінчились 23 січня 2023 року, тому доцільно для початку відліку шестимісячного строку з дня закінчення бойових дій застосувати цю дату.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 06 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 - задоволено. Оголошено померлим військовослужбовця кулеметника 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Добропільським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області від 22 квітня 2017 року, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання військового обов`язку по захисту держави Україна та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території України. Місцем смерті ОСОБА_3 вважати населений пункт: Кліщіївка, Бахмутський район, Донецька область, Україна.

Рішення суду мотивовано тим, що встановлені судом обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель під час виконання бойового завдання чоловіка заявниці ОСОБА_3 , та існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення його загиблим (померлим) під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини від дня вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області.

На вказане судове рішення 04 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» Міністерство оборони України до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 зник безвісти в районі проведення воєнних дій, які до теперішнього часу не припинені, тож заява про оголошення його померлим є передчасною. Суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення про оголошення ОСОБА_3 померлим до спливу законодавчо встановленого шестимісячного строку від дня закінчення воєнних дій, чим допустив порушення вимог частини 2 статті 46 ЦК України.

23 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» від Першого відділу ДРАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшли письмові пояснення, в яких він просив розглядати справу на розсуд суду за відсутності його представника.

20 листопада 2025 року від представника заявниці адвоката Керімова А.З. надійшли письмові пояснення, в яких він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказав, що у суді першої інстанції Міністерство оборони України підтвердило відсутність будь-яких прямих правовідносин з ОСОБА_3 , що виключає наявність правового інтересу для подання апеляційної скарги. Суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано встановив факт загибелі ОСОБА_3 на підставі всіх наданих і витребуваних доказів, врахував правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22. Крім того, суд правильно виходив із того, що ймовірне місце загибелі ОСОБА_3 - н.п. Кліщіївка Донецької області - є територією, де активні бойові дії закінчилися 23 січня 2023 року. Саме з цієї дати обґрунтовано розпочато відлік шестимісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 46 ЦК України. Обставини зникнення ОСОБА_3 безпосередньо були пов`язані із загрозою для життя. На час звернення до суду та на час ухвалення рішення зазначений згідно закону шестимісячний строк фактично сплинув, оскільки активна фаза бойових дій на відповідній території припинилась більше ніж шість місяців тому, що підтверджується відповідними офіційними повідомленнями та публічними даними щодо хронології бойових дій у районі зникнення. Міністерством оборони України не надано жодних доказів, які б свідчили про можливе перебування ОСОБА_3 у полоні, на лікуванні чи виконанні службових завдань після його зникнення. Всі офіційні запити та відповіді уповноважених установ підтверджують відсутність будь-якої інформації щодо його місцезнаходження. Доводи Міністерства оборони України про «передчасність» заяви є безпідставними і повністю спростовуються матеріалами справи, вимогами чинного законодавства та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка у справі № 755/11021/22 прямо вказала, що триваючий воєнний стан та відсутність інформації про полон не є перешкодою для оголошення військовослужбовця померлим у разі наявності загрозливих для життя обставин та спливу шестимісячного строку.

У судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 04 грудня 2025 року надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

Представником заявниці адвокатом Керімовим А.З., Міністерством оборони України та його представником ОСОБА_6 , Військовою частиною НОМЕР_1 та Першим відділом ДРАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) отримано в електронних кабінетах 23 жовтня 2025 року.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Міністерства оборони України задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Красноярське Добропільського району Донецької області (а.с. 20 зворот).

12 вересня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 укладено шлюб (а.с. 21 зворот).

21 лютого 2023 року ОСОБА_3 на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 призвано до Збройних Сил України за мобілізацією. Військову службу ОСОБА_3 проходив у військовій частині НОМЕР_1 на посаді кулеметника 3-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти, що підтверджується копією військового квитка серія НОМЕР_4 від 07 лютого 2023 року (а.с. 23).

ОСОБА_1 отримала повідомлення про зникнення безвісті № 1786 від 15 липня 2023 року, яким її було сповіщено про те, що її чоловік солдат ОСОБА_3 , кулеметник 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зник безвісті 13 липня 2023 року під час штурмових дій в районі населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області. Повідомлення сформоване на підставі сповіщення командира в/ч НОМЕР_1 від 14 липня 2023 року № 917 (а.с. 22).

Як вбачається з акту № 38 службового розслідування по факту зникнення безвісти від 17 липня 2023 року, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , було проведене службове розслідування з метою встановлення причин та умов можливого зникнення 13 липня 2023 року або можливої загибелі військовослужбовців, зокрема, кулеметника 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 . З урахуванням опису обставин загибелі військовослужбовців, рапортів та пояснень безпосередніх свідків події, достовірних доказів загибелі чи захоплення в полон солдатів, в тому числі солдата ОСОБА_3 , в ході проведення службового розслідування не встановлено. Зникнення безвісті ОСОБА_3 слід вважати пов`язаним із захистом Батьківщини, під час виконання обов`язків військової служби, при веденні бойових дій з підрозділами держави-агресора російської федерації (а.с. 29-35).

У ході службового розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 15-30 під час штурмових дій лісового масиву поблизу н.п. Кліщіївка (півд. схід. н.п. Бахмут) Донецької області, пропав зв`язок з групою, в яку входили військовослужбовці, в тому числі солдат ОСОБА_3 . Почався мінометний обстріл позиції, на яку зайшли військовослужбовці, який продовжувався близько години. На точку збору у вказаний час військовослужбовці не прибули, після цього їх не бачили. Ймовірно вони потрапили під мінометний обстріл та отримали поранення, несумісні з життям. Евакуювати солдатів, зокрема ОСОБА_3 , не вдалося, оскільки територія, на якій сталася подія, була зайнята переважаючими силами противника та залишається тимчасово окупованою по теперішній час. Відповідно до витягу з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 13 липня 2023 року під час штурмових дій лісового масиву поблизу н.п. Кліщіївка (півд. схід. н.п. Бахмут) Донецької області після автоматного бою отримав поранення військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації кулеметник 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 (а.с. 33).

Згідно виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, наданої ДП «Український національний центр розбудови миру» 04 вересня 2024 року на запит ОСОБА_1 , дані щодо ОСОБА_3 відсутні (а.с. 40).

Як вбачається з відповіді Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України від 04 серпня 2023 року № 33/7 В69776, наявна інформація про факт зникнення ОСОБА_3 . Інформація, яка б підтверджувала перебування в полоні зазначеного військовослужбовця, вказувала на його місцезнаходження, відсутня (а.с.45).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесений до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин на території бойових дій (під час воєнних дій), 11 вересня 2023 року набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 14 від 27 вересня 2024 року Міністерства внутрішніх справ України (а.с. 42 зворот - 43).

19 липня 2023 року мати ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подала заяву до Національної поліції України про зникнення безвісті її сина, відомості щодо якої внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000949, що підтверджується витягом (а.с. 22 зворот).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема:

- встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини 1 статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини 1 статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);

- визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Вказані процедури є відмінними між собою, мають певні особливості та різні правові наслідки.

Щодо оголошення особи померлою (стаття 46 ЦК України та статті 305-309 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно із частиною 3 статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина 4 статті 46 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно із частиною 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи (постанова Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року у справі № 357/9150/24, провадження № 61-2282св25).

Таким чином, оголошення померлим (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, про яку за місцем постійного проживання відсутні будь-які відомості про місце її перебування протягом встановленого строку. Оголошення особи померлою юридично прирівнюється до фізичної смерті, є припущенням смерті (praesumptio mortis) і має своїм наслідком припинення правоздатності особи. Тому при оголошенні особи померлою суд виходить із презумпції смерті особи, тобто припущення, що на момент розгляду справи особи немає в живих, однак встановити це достеменно неможливо. Оголошення особи померлою здійснюється судом на підставі непрямих доказів або у зв`язку з тривалою безвісною відсутністю (постанова Верховного Суду від 02 квітня 2025 року у справі № 465/3147/22, провадження № 61-1296св24).

Цивільним законодавством передбачено декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців ( постанова Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23 (провадження № 61-16728св23)).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною 2 статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині 2 статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 89 ЦПК України).

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про оголошення померлим свого чоловіка ОСОБА_3 . В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що ОСОБА_3 був військовослужбовцем, ІНФОРМАЦІЯ_3 під час штурмових дій у лісовому масиві поблизу населеного пункту Кліщіївка група військовослужбовців, що виконувала бойове завдання, до якої входив й ОСОБА_3 , потрапила під мінометний обстріл, та, ймовірно, ОСОБА_3 отримав поранення, несумісні з життям.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надала копії:

повідомлення про зникнення безвісті її чоловіка ОСОБА_3 № 1786 від 15 липня 2023 року;

акту службового розслідування № 38 від 17 липня 2023 року, яким встановлено, що 13 липня 2023 року під час штурмових дій лісового масиву поблизу н.п. Кліщіївка Донецької області після автоматного бою отримав поранення військовослужбовець ОСОБА_3 , який ймовірно потрапив під мінометний обстріл і зник безвісти при веденні бойових дій з підрозділами держави-агресора російської федерації;

достовірних доказів загибелі чи захоплення в полон ОСОБА_3 в ході проведення службового розслідування не встановлено;

виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, від 04 вересня 2024 року, де дані щодо ОСОБА_3 відсутні;

відповіді Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України від 04 серпня 2023 року № 33/7 В69776, згідно якої наявна інформація про факт зникнення ОСОБА_3 , натомість інформація, яка б підтверджувала перебування в полоні зазначеного військовослужбовця, вказувала на його місцезнаходження, відсутня;

витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 14 від 27 вересня 2024 року, в якому міститься інформація про ОСОБА_3 , та витягу з ЄРДР за заявою матері ОСОБА_3 - ОСОБА_2 від 19 липня 2023 року про зникнення безвісті її сина.

Вказані докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_3 , проте дають підстави для обґрунтованого припущення його смерті за обставин, що підтверджені цими доказами. Наявні в справі матеріали не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 та надають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання ним обов`язків військової служби 13 липня 2023 року біля населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області. Будь-які відомості про те, що ОСОБА_3 живий, перебуває у полоні, виїхав за межі України тощо, у матеріалах даної цивільної справи відсутні.

Ураховуючи викладене, за наявності обґрунтованих припущень про факт смерті ОСОБА_3 у зв`язку з воєнними діями, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про оголошення особи померлою.

Доводи апеляційної скарги Міністерства оборони України про те, що подання ОСОБА_1 цієї заяви до суду є передчасним, оскільки воєнні дії тривають, колегія суддів відхиляє як безпідставні та такі, що спростовуються частиною 2 статті 46 ЦК України, у якій йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан, та вищевказаним висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22, згідно з яким з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку

громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, c. Кліщіївка Бахмутської міської територіальної громади Донецької області належало до території активних бойових дій з 24 лютого 2022 року по 23 січня 2023 року, з 24 січня 2023 року по 17 вересня 2023 року мало статус тимчасово окупованої території, з 18 вересня 2023 року знову віднесене до території активних бойових дій.

Отже, на час настання події (мінометного обстрілу), за якої, ймовірно, відбулася загибель військовослужбовця ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , c. Кліщіївка Бахмутської міської територіальної громади Донецької області вже не було територією активних бойових дій з 23 січня 2023 року. Тож саме з 13 липня 2023 року має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини 2 статті 46 ЦК України, як дати настання події, за якої відбулася загибель ОСОБА_3

ОСОБА_8 звернулася до суду із заявою 31 жовтня 2024 року. Тож на час її звернення до суду та ухвалення судом першої інстанції рішення сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини 2 статті 46 ЦК України, що спростовує доводи Міністерства оборони України про передчасне звернення заявниці до суду.

Схожі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 червня 2025 року у справі № 740/3257/23 про оголошення померлим загиблого від ракетного обстрілу військовослужбовця.

Отже, доводи апеляційної скарги Міністерства оборони України висновків суду по суті справи не спростовують.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки апеляційна скарга Міністерства оборони України задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 06 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова