Єдиний унікальний номер 448/1659/25
Провадження № 2/448/796/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01.12.2025 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенко М.Є. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за угодою щодо кредитування №200191043 від 15.01.2015 року та угодою щодо кредитування №200191027 від 15.01.2015 року та понесених судових витрат.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 02.09.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху з тих підстав, що така подана без додержання вимог, встановлених ст.ст.175, 177 ЦПК України, а позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позову без руху. Також позивачу роз`яснено, що у випадку виконання ним у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.

У вищевказаній ухвалі зазначено, що позивачем всупереч п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України не зазначено в позовній заяві будь-якого обґрунтування наявності підстав щодо доцільності об`єднання позовних вимог, впливу такого об`єднання на вирішення справи та наявності підстав для такого об`єднання. Крім того, вказано, що із матеріалів позовної заяви слідує, що позивачем заявлені дві окремі майнові вимоги: про стягнення заборгованості за договором №200191043 від 15.01.2015 року, укладеним між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» в розмірі 42595,26 грн.; про стягнення заборгованості за договором №200191027 від 15.01.2015 року, укладеним між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» в розмірі 56407,57 грн.

Так, до позову долучено платіжну інструкцію №200191027 року, про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху було вказано на те, що оскільки позивачем заявлено дві самостійні вимоги майнового характеру, то стороні позивача слід надати докази на підтвердження того, що ним сплачено судовий збір ще за одну вимогу майнового характеру на суму 2422,40 грн.

Копія вказаної ухвали від 02.09.2025р. для усунення недоліків була надіслана стороні позивача до його електронного кабінету користувача підсистеми «Електронний суд» (Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» та представнику позивача Романенко М.Е.).

З довідок про доставку електронного документу слідує, що вищевказану ухвалу сторона позивача отримала: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» - 04.09.2025р. о 2:24:06 год., представник позивача Романенко М.Е. - 04.09.2025р. о 2:24:06 год.

Відповідно до положень ч.11 ст.272 ЦПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ч.5 ст.272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом ч.6 ст.272 ЦПК України, днем вручення судового рішення зокрема є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, належним врученням відповідного процесуального документу учаснику справи, який має електронний кабінет, є доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи та отримання судом повідомлення про це.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу (п 5 ст. 14 ЦПК України).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

У газеті «Голос України» від 04 вересня 2021 року №168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох таких підсистеми (модулів) ЄСІТС: «Електронний кабінет»; «Електронний суд»; підсистема відеоконференцзв`язку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч.7 ст.14 ЦПК України).

Офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована в доменній зоні, використання якої заборонено законодавством України (п. 5.8. Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою (п.17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 07 липня 2022 року в справі №120/4298/21-а вказано, що: «пунктом 5.8 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, встановлено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Таким чином, у розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Отже, врученим належним чином є судове рішення, яке було доставлено на офіційну електронну адресу особи, а якщо така адреса в учасника справи відсутня - в день доставки рекомендованого поштового відправлення з паперовою копією судового рішення».

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ч.1 ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 05 жовтня 2022 року у справі №127/22271/20, від 30 листопада 2022 року у справі №204/3881/21.

Позивач має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС за допомогою своєї офіційної електронної адреси.

Відтак, наявне в матеріалах справи підтвердження доставлення позивачу електронної копії ухвали від 02.09.2025 року до його Електронного кабінету в ЄСІТС свідчить про належність повідомлення позивача.

Крім того, копія ухвали суду надсилалась на адресу електронної пошти позивача, вказану у позовній заяві, та також була доставлена позивачу, що підтверджується інформацією з АСДС суду (довідки про доставку електронного листа).

Отже, враховуючи викладене, з урахуванням часу доставлення копії судового рішення до електронного кабінету позивача та отримання судом повідомлення про це, що мало місце 04-05.09.2025р. розпочався перебіг п`ятиденного строку на виконання вимог ухвали суду від 02.09.2025р. та такий закінчився 09 вересня 2025 року.

Разом з тим, станом на день постановлення ухвали недоліки позовної заяви стороною позивача усунуті не були, отже вимоги до позовної заяви, визначені ЦПК України позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» не виконав, жодних заяв чи клопотань з приводу неможливості виконання ним вимог ухвали до суду не надіслав.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави («Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

У відповідності до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи усе вище викладене, з урахуванням того, що сторона позивача у встановлений судом строк не усунула недоліки позовної заяви, то позовну заяву позивача слід вважати неподаною і таку необхідно повернути.

Окрім цього, вважаю за доцільне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої.

В зв`язку з наведеним, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки, після усунення вказаних вище невідповідностей вимогам закону, позивач має право повторного звернення до суду із вказаною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами - повернути позивачу.

Роз`яснити представнику позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, а також право заявити клопотання про повернення сплаченої суми судового збору.

Копію ухвали надіслати позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС».

Ухвала про повернення заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кічак