Справа № 930/2513/25
№2/930/1325/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2025 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: Алєксєєнка В.М.

при секретарі: Загребельного О.С.

за участю представника позивача - адвоката: Примакової В.В.

представника третьої особи на стороні позивача

без самостійних вимог - Орган опіки та піклування

Немирівської міської ради: Тригуба В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 від імені якого діє представник - адвокат Примакова В.В. до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Немирівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 від імені якого діє представник - адвокат Примакова В.В. звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Немирівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 18.05.2017 року шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрований 15 лютого 2014 року, актовий запис N? 13 було розірвано.

Під час шлюбу у них народилася донька: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на час розірвання шлюбу проживала зі своєю матір?ю, ОСОБА_3 . У Рішенні Немирівського районного суду Вінницької області від 18.05.2017 року зазначено, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати зі своєю матір?ю, ОСОБА_3 .

06 жовтня 2020 року ОСОБА_3 подала заяву на ім?я Директора Сокілецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з проханням зарахувати її доньку ОСОБА_4 до першого класу школи на денну форму здобуття освіти і написала заяву на ім?я Директора школи з проханням відпускати дитину, ОСОБА_4 ученицю 1-го класу з групи продовженого дня саму додому після телефонного дзвінка вихователю, а також дитину будуть забирати мати, батько, бабуся, дідусь і можливо прабабуся.

01 грудня 2020 року відповідачка подала заяву на ім?я ОСОБА_5 школи з проханням відрахувати її доньку зі школи у зв?язку із переїздом до м. Вінниця і продовженням навчання у Загальноосвітній школі І-ІІІ ст. N?20.

В березні 2022 року відповідачка, ОСОБА_3 поїхала на проживання до Республіки Польща і забрала з собою доньку, ОСОБА_4 де вона навчалася з березня 2022 року по червень 2025 року у навчальних закладах Республіки Польща.

В серпні 2025 року відповідачка зв?язалася з позивачем ОСОБА_1 і повідомила, що прийняла рішення про повернення доньки в Україну до батька, сама ж залишається за кордоном у Республіці Польща.

ОСОБА_1 18 серпня 2025 року подав заяву про зарахування його доньки до Сокілецької філії Ліцею N?1 м. Немирова ім. М.Д.Леонтовича Немирівської міської ради.

На сьогоднішній день дитина навчається в 6 класі Сокілецької філії Ліцею N?1 м. Немирова ім. М.Д.Леонтовича Немирівської міської ради, перебуває на повному утриманні батька та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в сім?ї свого батька.

Позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його донькою опікується нинішня дружина ОСОБА_6 . Мати ж дитини не займається вихованням доньки і не цікавиться її життям .

Рішенням виконавчого комітету Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області N? 472 від 16.09.2025 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 так як батьки розлучені і проживають окремо.

Ухвалою судді від 24.10.2025 р. відкрито провадження у даній справі та вирішено, що вона підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Примакова В.В., позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

У судовом засіданні була заслухана малолітня ОСОБА_4 , за її бажанням. Дала покази, що наразі вона проживає з батьком. Живучи з матір`ю остання її ображала та била. Згодом привезла до батька. У батька їй комфортно жити, матір до себе не забирає. Мачуха, з якою проживає батько, добре ставиться.

У судовом засіданні була заслухана ОСОБА_6 , з якою позивач наразі перебуває в зареєстрованому шлюбі. Дала покази, що одразу знайшла спільну мову із дитиною. Працює вчителем, тому в силу своєї професії займається з ОСОБА_7 та виховує її.

В судовому засіданні представник третьої особи Органу опіки та піклування Немирівської міської ради Тригуб В.С., просить винести рішення з урахуванням інтересів дитини та задовольнити позовні вимоги. Також пояснив суду, що при перевірці комісією умов проживання сім`ї встановлено, що відносини в сім`ї добрі. Поведінку матері, ОСОБА_8 , може пояснив тим, що остання не бажає виховувати дитину з причин того, що будучи сама в малолітньому віці її батьків було позбавлено батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги повністю підтримує та визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та документально підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09.07.2014 року.

Матір`ю дитини являється ОСОБА_3 . У 2024 році після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу (скорочений витяг із актового запису)виданого відділом реєстрації актів цивільного стану в м.Гливиці, Республіка Польща.

Відповідно до рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 18.05.2017 року шлюб між сторонами було розірвано.

27.05.2025 року позивач - ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_10 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_2 .

На даний час позивач ОСОБА_1 , самостійно займається вихованням та матеріальним утриманням доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піклується про неї, цікавиться станом здоров`я та успіхами, виявляє інтерес до її внутрішнього світу, забезпечує доньку належним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням.

Вищевказане підтверджується рішенням виконавчого комітету Немирівської міської ради від 16.09.2025 р. про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , так як батьки дитини розлучені та проживають окремо.

Встановлення факту, що позивач як батько самостійно виховує свою доньку та визначення місця постійного проживання доньки з позивачем необхідно для захисту прав та інтересів дитини, прав та інтересів позивача, як батька, який займається вихованням та утриманням дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.

Частиною 1 ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ст.ст. 3,9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При цьому суд також враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Матеріалами справи доведено та в судовому засіданні досліджено, що позивач має достатній дохід, самостійно займається вихованням та утриманням дитини, забезпечує її матеріально та піклується про неї, в будинку, у якому мешкає дитина створені належні умови для проживання та її розвитку, що підтвердив у судовому засіданні представник Органу опіки та піклування. Позивач належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує доньку усім необхідним, проявляє батьківську турботу, піклується про її фізичний та духовний розвиток, цікавиться станом здоров`я та успіхами. Відповідач залишила доньку на позивача.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги інтереси малолітньої дитини, суд вважає належними та обґрунтованими доводи позивача, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесені витрати залишаються за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 150, 161 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 191, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 від імені якого діє представник - адвокат Примакова В.В. - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , самостійно виховує малолітню доньку, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ), яка проживає з ним і перебуває на повному його утриманні.

Визначити місце проживання дитини: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ), разом з її батьком ОСОБА_1 , за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 , або за місцем його фактичного проживання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко