Справа № 151/880/25
Провадження №2/151/396/25
РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2025 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Токарчук Л.Г.

за участю секретаря судових засідань Добровольської М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю ''Коллект Центр'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (далі - ТОВ "Коллект Центр" або позивач) Ткаченко М.М. через систему "Електронний суд" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором № 3584262, укладеного 02 серпня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та відповідачем, посилаючись на те, що у відповідності до умов зазначеного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 8 000 гривень, однак відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, допустив заборгованість. 26 січня 2022 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено Договір №26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Мілоан", в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3584262 від 02.08.2021. 10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено Договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, за умовами якого ТОВ "Коллект Центр" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Вердикт Капітал", в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3584262 від 02.08.2021. Станом на день формування позовної заяви загальний розмір заборгованості за договором №3584262 від 02.08.2021 складає 26 562 гривні 59 копійок, з яких 4 528 гривень - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 21 474 гривні 59 копійок - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 560 гривень - заборгованість за комісіями. Оскільки відповідач не погашає заборгованість, ТОВ "Коллект Центр" вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту порушених прав, а саме повернення кредитних коштів. Крім того, просять стягнути з відповідача витрачені ними кошти на правову допомогу та сплачений ними судовий збір.

Ухвалою судді від 12 листопада 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Представник позивача ТОВ "Коллект Центр" Ткаченко М.М. у судове засідання не з`явилася, однак у прохальній частині позову на підставі ч.3 ст. 211 ЦПК України просить розгляд справи проводити за відсутності представника позичача. У разі неявки відповідача, проти винесення судом заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 11 грудня 2025 року не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості та судового збору визнає в повному обсязі, щодо витрат на адвоката визнає частково.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Норми статтей 509, 623, 625 ЦК України зазначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Також статтями 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Судом встановлено, що 02 серпня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 3584262. (а.с. 9-13)

ОСОБА_1 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ "Мілоан" подав Анкету-заяву на кредит № 3584262 (а.с.16), в якій просив надати йому кредит в розмірі 8 000 гривень на строк 30 днів з 02.08.2021. Дата повернення кредиту 01.09.2021. Сума до повернення 10 672 грн. Складові частини сукупної вартості кредиту : комісія за надання кредиту 560 гривень, яка нараховується одноразово за ставкою 7,00 % від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом 2 112.00 гривень, яка нараховується за ставкою 0.88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Договір був підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора S37864.

На підтвердження факту перерахування на імітований на ім`я відповідача рахунок кредитних коштів у розмірі 8 000 гривень представником позивача подано копію квитанції № № 4d990ad3-8е10-49d6-ас1f-01674d8cf784_03361472. (а.с. 23)

На підтвердження розміру заборгованості відповідача за Договором про споживчий кредит № 3584262 представником позивача подано копію відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с. 24-26), в якій міститься інформація про наданий відповідачеві розмір кредиту (8 000 гривень) та розмір нарахованих відсотків, комісії за весь період кредитування.

26 січня 2022 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Мілоан" був укладений Договір факторингу №26-01-/2022-83 (а.с. 29-33), відповідно до якого позивачу було відступлено право вимоги за договорами, зазначеними в Реєстрі прав вимоги.

На підтвердження факту перерахування позивачем коштів за Договором факторингу № 26-01-/2022-83 від 26.01.2022 представником позивача подано копії відповідних платіжних інструкцій. (а.с. 39)

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 26-01-/2022-83 від 26.01.2022, право вимоги за Договором про споживчий кредит № 3584262 від 02 серпня 2021 року перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал". (а.с. 43)

10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладений договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (а.с. 44-49), відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" передав (відступив), а ТОВ "Коллект Центр" прийняв права вимоги за договором №3584262 від 02.08.2021, що також підтверджується відповідним реєстром боржників. (а.с. 58)

За таких обставин, до ТОВ "Коллект Центр", починаючи з 10.01.2023 відповідно до договору факторингу №10-01/2023 перейшло право вимоги за договором № 3584262 від 02.08.2021, укладено між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 ..

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 3584262 від 02.08.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.10.2025, становить 26 562 гривні 59 копійок, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 528 гривень; 21 474 гривні 59 копійок - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 560 гривень - заборгованість за комісіями. (а. с. 28)

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст.516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 06 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц.

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

За змістом статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором позивач виконав своєчасно і повністю, надававши кредиті кошти в повному обсязі.

Окрім того встановлено, що усі документи підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором S37864.

Таким чином, стороною позивача доведено, укладення Договору про спожививчий кредит № 3584262 від 02 серпня 2021 року на суму 26 562 гривні 59 копійок, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 528 гривень; 21 474 гривні 59 копійок - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 560 гривень - заборгованість за комісіями.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Адвокатським бюро "Лігал Ассістанс" та ТОВ "Коллект Центр" 01.07.2024 укладено договір про надання правової допомоги.

На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом, окрім договору про надання професійної правничої допомогивід 01.07.2024, додано прайс-лист про вартість послуг, заявку на надання юридичної допомоги № 1042, витяг з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025.

З урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, пояснень та значимості таких дій у справі, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, суд дійшов висновку, що вартість фактично наданих для ТОВ "Коллект центр" послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 7 000 гривень.

Керуючись вищевикладеним та статтями 206, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (, місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за Договором № 3584262 від 02 серпня 2021 року в сумі 26 562 (двадцять шість тисяч п`ятсот шістдесят дві) гривні 59 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (, місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (, місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) витрати понесені на правничу допомогу в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін, їх місцезнаходження (місце проживання чи перебування) :

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (місцезнаходження: вул. Мечнікова, будинок 3 офіс 306, м. Київ, , поштовий індекс 01133);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя Людмила ТОКАРЧУК