Провадження № 4-с/161/113/25
У Х В А Л А

05 грудня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Вегери Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В обґрунтування скарги посилається на те, що згідно відомостей з державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено арешт Першим відділом ДВС Луцького МУЮ, тип обтяження: все нерухоме майно, власник ОСОБА_1 , код , АДРЕСА_1 , підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження б/н від 13.09.2010, винесена державним виконавцем Першого відділу ДВС ЛМУЮ Філюком С.П.

Вказує, що станом на дату подання даної скарги у неї відсутні будь-які боргові зобов`язання перед фізичними та юридичними особами, державою, відповідно і відсутні підстави для арешту її нерухомого майна.

У зв`язку з чим, просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України одо незняття арешту та зобов`язати зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

До почату розгляду справи по суті скаржник подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена судом належним чином. А тому, суд вважає за можливе справу слухати у її відсутності за наявними у справі доказами.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що згідно відомостей з державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено арешт Першим відділом ДВС Луцького МУЮ, тип обтяження: все нерухоме майно, власник ОСОБА_1 , код , АДРЕСА_1 , підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження б/н від 13.09.2010, винесена державним виконавцем Першого відділу ДВС ЛМУЮ Філюком С. (а.с. 14).

З постанови про відкриття виконавчого провадження №21345579 від 13.09.2010 року слідує, що арешт на все майно ОСОБА_1 накладений на підставі виконавчого листа щодо примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду у справі №2а-7484 щодо стягнення заборгованості на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (а.с. 15).

Разом з тим, як вбачається з інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 25.11.2025 року відсутні відкриті виконавчі провадження щодо примусових стягнень з боржника ОСОБА_1 (а.с. 33-34).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)- це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов?язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Такі висновки містяться в постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 523/19204/19 (провадження № 61-3844св22), постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19), в постановах від 29 липня 2020 року в справі № 161/3171/19 (провадження № 61-2484св20), від 20 січня 2021 року в справі № 157/298/19 (провадження № 61-20261св19), у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726к19).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1 статті 321 ЦК України).

Статтею 391 цього Кодексу передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Протокол ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р.) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, з урахуванням викладеного та зважаючи на відсутність відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном боржника.

Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 28.08.2024 р. у справі № 947/36027/21 (провадження № 61-12849св23).

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та враховуючи, що рішення суду, за наслідками ухвалення якого було накладено арешт на майно ОСОБА_1 виконане в повному обсязі, тобто відсутні правові підстави для обтяження і його арешту, то суд вважає незаконною бездіяльність відділу ДВС стосовно невжиття заходів щодо скасування арешту на майно скаржника, то суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Анни Недумової щодо не зняття арешту нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Анну Недумову зняти арешт із нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 : реєстраційний номер обтяження 102467701, дата реєстрації: 14.09.2010, тип обтяження: арешт нерухомого майна; заявник: Перший відділ ДВС ЛМУЮ, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, власник: ОСОБА_1 , код , АДРЕСА_1 ; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження б/н від 13.09.2010, винесена державним виконавцем Першого відділу ДВС ЛМУЮ Філюком С.П.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 05 грудня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Кихтюк Р.М.