Провадження: 2/484/2266/25
Справа: 484/5212/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Коваленко Н.А., секретар судового засідання Голубкова Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сікорський Микола Миколайович, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ

У вересні 2035 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Сікорського М.М. звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 . За життя, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Первомайською філією Південної товарної біржі за № 4339 від 13.07.1999 року, купила у ОСОБА_4 , житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим набула право власності на нього. В подальшому, право приватної власності на даний будинок зареєстровано Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу нерухомого майна № 4339 від 13.07.1999 року за ОСОБА_3 , за реєстровим № 315 від 14.07.1999 року .

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина на належне їй майно, яке позивачка ОСОБА_1 прийняла у відповідності до діючого законодавства України. Крім того, вона є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 заповіту не складала. Окрім вищевказаного будинку, ОСОБА_3 мала у приватній власності земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0024, площею 5,42 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (інша частина спадкового майна), яку успадковано ОСОБА_1 . На сьогодні, позивачка, маючи намір оформити за собою право власності на вищевказаний будинок, в порядку спадкування за законом, звернулась з відповідною заявою до державного нотаріуса, у встановлений законом термін, тобто вступила в спадщину, проте державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, Мороз Л.В., постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.09.2025 року вих. № 1477/02-31, було відмовлено в оформленні спадщини на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документа чинному законодавству, при цьому роз`яснюючи, що документом на вищевказаний спадковий будинок є договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 4339 від 13.07.1999 року, посвідчений і зареєстрований Первомайською філією Південної товарної біржі, хоча на підставі ст. 227 Цивільного кодексу України у редакції 1963 року (з урахуванням прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України У редакції 2003 року), згідно з якою договір купівлі-продажу житлового будинку якщо хоча б однією із сторін є громадянин повинен бути нотаріально посвідчений, а недодержання цієї вимоги, згідно зі ст. 47 ЦК УРСР, тягне недійсність договору. З цих підстав позивачка вимушена звернутися до суду з позовною заявою.

25.09.2025 у справі відкрито провадження.

Ухвалою суду від 25.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивачка не з`явилася, її представник адвокат Сікорський М.М. надав через канцелярію суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання також направила до суду заяву про слухання справи за її відсутністі та визнання позовних вимог в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Первомайською філією Південної товарної біржі за № 4339 від 13.07.1999 року, купила у ОСОБА_4 , житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.12).

На підставі вище вказаного договору купівлі-продажу нерухомого майна за ОСОБА_3 зареєстровано право особистої власності на вищевказаний житловий будинок в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу за № 315 (а.с.12-13).

Вартість вказаного житлового будинку, станом на 05.09.2025. відповідно до висновку про оцінку майна становить 86 927, 00 грн. (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки, ОСОБА_3 , про що 23.11.2007 року Кумарівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області складено відповідний актовий запис № 22 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 23.11.2007 року) (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина на належне їй майно, яке позивачка прийняла у відповідності до діючого законодавства України. Єдина спадкоємиця, яка прийняла спадщину є донька спадкодавця - ОСОБА_5 . Дана особа являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, ОСОБА_3 . Окрім вказаних осіб, будь-яка інша особа не зверталась до нотаріальної контори за отриманням спадщини. За життя ОСОБА_3 заповіту не складала.

На підтвердження вказаного до суду надано завідуючем Державного нотаріального архіву Миколаївської області 04.12.2025 копію спадкової справи № 296/2008, заведеної 07.05.2008 Першою первомайською нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.9, 10).

02.09.2025 постановою завідувача Першої первомайської державної нотаріальної контори Л.Мороз - ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що належить спадкодавцю, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки встановлено, що догогвір купівлі-продажу вказаного майна, зареєстрвоаний Первомайською філією Південної товарної Біржі (а.с.16).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. За змістом ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Як в договорі купівлі-продажу, так і в ст. 15 України «Про товарну біржу» (в редакції чинної на момент укладення договору) прямо передбачено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, у зв`язку з чим сторони договору не посвідчили його нотаріально. Відповідно до чинних на той момент Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які передбачали в якості правоустановчого документу зареєстровані на біржі правочини, право власності на вищевказаний житловий будинок зареєстровано в Первомайському МБТІ. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно цього ж Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою; речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації; речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності умови реєстрації такого права була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Оскільки ОСОБА_3 повністю виконала умови договору купівлі продажу нерухомого майна, договір у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР зареєстрований в МБТІ, у передбаченому законом порядку, угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми не визнавалась, отже остання набула права власності на вказаний житловий будинок і правомірно ним заволоділа та кристувалася.

Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування, права та обов`язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка, як донька спадкодавця, є спадкоємицею першої черги.

Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З зазначених вище підстав, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене вище спадкове майно, тому єдиним правовим способом захисту її законних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 УК України, є звернення до суду з позовом про визнання права власності на нього в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кумарі, Первомайського району Миколаївської області.

Позивач є єдиний спадкоємець покупця, ОСОБА_3 , за договором купівлі-продажу нерухомого майна № 4339 від 13.07.1999 року. У зв`язку з тим, що сторона договору купівлі-продажу нерухомого майна № 4339 від 13.07.1999 року, продавець - ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємицею, яка прийняла спадщину, являється його дружина - ОСОБА_2 , яка є відповідачем по справі. (У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець, який прийняв спадщину - постанова КЦС ВС від 28.12.2022 року № 315/236/21). ОСОБА_2 позовні вимоги визнає повністю.

Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем майна після смерті матері, позбавлена об`єктивної можливості оформити спадкові права на належне спадкодавцю нерухоме майно в нотаріальному порядку, єдиним способом реалізації позивачами своїх спадкових прав є визнання права власності на означене спадкове майно в судовому порядку.

З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.4, 13, 81, 141, 263-265, 268, суд

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кумарі, Первомайського району, Миколаївської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення складено 08.12.2025.

СУДДЯ: