Справа № 639/7137/25
Провадження № 2/639/2446/25
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Новобаварського районного суду міста Харкова цивільну справу № 639/7137/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, на підставі якого визначити їй додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій на праві власності.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала ОСОБА_1 .

Померла ОСОБА_2 була одинока, спадкоємці за законом після її смерті не залишилося.

Визначений законом строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 закінчився 20 липня 2022 року.

24 лютого 2022 року в Україні розпочалася збройна агресія Російської Федерації. Указом Президента України на усій території України було введено військовий стан.

Через введення воєнний стан нотаріальні контори було зачинено, нотаріуси припинили свою роботу.

Крім того, позивач у зв`язку з агресією ворога, а також у зв`язку пошкодження, майже знищенням під час обстрілу її житла, вимушена була вихати для проживання за межі України.

В літку 2025 року після повернення в Україну позивач звернулася до приватного нотаріуса ХМНО з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Однак, нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Позивач вважає, що строк встановлений законом для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин.

Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 25 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 23 жовтня 2025 року закрито підготовче судове засідання по цивільній справі № 639/7137/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Призначено судове засідання.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 20 листопада 2025 року витребувано у приватного нотаріуса ХМНО Губської В.А. завірену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 грудня 2025 року на адресу суду від приватного нотаріуса ХМНО Губської В.А. надійшла копія спадкова справа №73/2025 щодо спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвоката Авілова О., яка діє на підставі ордеру, в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

За таких обставин та у відповідності до вимог ч.ч3, 4 ст. 223, ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не з*явившихся сторін та ухвалити по справі заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, судовим розглядом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . ( а.с. 10 )

За життя ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.09.1995 на праві власності належала квартира, що знаходиться в АДРЕСА_1 . ( а.с. 8-9 )

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно вимогам ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

14 вересня 2021 року ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті робить таке розпорядження, все її майно, де б таке не було та з чого воно не складалося, все те, що належатиме їй на день смерті та на що вона за законом матиме право, заповідає ОСОБА_1 . ( а.с. 11-12)

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або декількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

09 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Губської В.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 , яка залишилася після смерті ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса ХМНО Губської В.А. від 09 липня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала померлій, у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ( а.с. 13-15 )

З матеріалів спадкової справи № 73/2025 вбачається, що 14.09.2021 ОСОБА_2 склала заповіт на користь ОСОБА_1 ; 09.07.2025 ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за заповітом; інших заяв про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 матеріали спадкової справи не містять. ( а.с. 72-90)

Частинами 1,3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як зазначалося у рішенні вище, за змістом частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1статті 1270 ЦК України).

Підпунктом 2.1 пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини.

За змістом частин 1 та 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18.

Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Як свідчить тлумачення частини 3 статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини відносяться причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця таких перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 419/3788/17 (провадження № 61-2969св19); від 16 березня 2020 року у справі № 644/5098/17 (провадження № 61-20806св19); від 17 березня 2020 року у справі № 683/2587/18 (провадження № 61-11406св19).

Оцінка причин пропуску строку на предмет поважності лежить в площині дискреційних повноважень суду, оскільки базується безпосередньо на наданих сторонами та наявних в матеріалах справи доказах та встановлених в ході судового розгляду обставинах.

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.

Дотримання принципу пропорційності передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.

Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17.

Як встановлено судом, спадкодавиця ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже останній день шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини припав на 20 липня 2022 року. Протягом цього часу спадкоємиця за заповітом ОСОБА_1 не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що з поважних причин пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, оскільки 22 лютого 2022 року розпочалася війна. В м. Харкові велися активні бойові дії, нотаріальні органи не працювали. Крім того, під час обстрілу міста було пошкоджено її житло, у зв`язку з чим вимушена була виїхати за межі України.

Так. згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 год.30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався.

На підтвердження своєї позиції позивачем в якості доказів були надані світлини з зображенням руйнованого будинку та квартири, які були пошкоджені внаслідок обстрілу міста. ( а.с. 46-55)

Як вбачається з відповіді Державної прикордонної служби України від 04.08.2025, ОСОБА_1 вперше виїхала з України 15.07.2022, потім неодноразово виїжджала та заїжджала до України. ( а.с. 33)

Загальновідомою є обставина, що м. Харків (місце відкриття спадщини) з 24.02.2022 і по кінець вересня 2022 року було районом ведення активних бойових дій та практично щодня обстрілювалось ворогом. Крім того, є і загальновідомим фактом, що в цей період часу був припинений рух громадського транспорту, а отже у позивача була відсутня можливість виїзду до нотаріусу.

На думку суду, у позивача були об`єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки кінець строку для подачі заяви припав на час ведення активних бойових дій, а тому вона не мала змоги вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, з поважних причин.

Крім того, з початку повномасштабної війни законодавцем було запроваджено правило зупинення на весь час дії воєнного стану перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття.

Так, згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в первісній редакції від 06 березня 2022 року на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

У подальшому до законодавства були внесені зміни згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 та роз`яснення Міністерства юстиції України від 11 липня 2022 року, за змістом яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці.

Постановою Кабінету Міністрів України № 469 від 09 травня 2023 року пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 виключено. Зміни набрали чинності 18 червня 2023 року.

Проте, правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються ЦК України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України.

Законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини.

Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22), від 21 червня 2023 року у справі № 175/1404/19 (провадження № 61-5707св23).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин мала місце певна нечіткість національного законодавства щодо перебігу строків для прийняття спадщини.

Аналіз встановлених судом обставин справи свідчить про те, що ОСОБА_1 бажала прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 , вчиняла дії, спрямовані на оформлення своїх спадкових прав. З урахуванням негативного впливу воєнного стану в Україні у сукупності з правовою невизначеністю, пов`язаною зі зміною законодавства, яким було врегульовано зупинення строку на прийняття спадщини; перебування позивачки в евакуації за кордоном, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності у незнайомому місці, суд вважає, що позивачкою доведено наявність непереборних обставин, які дійсно істотно перешкоджали їй протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи обставини цієї справи, принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявниці в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд вважає за необхідним визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Близькі за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 10 липня 2024 року у справі № 522/13476/23, від 20 березня 2024 року у справі № 545/1231/23, від 14 серпня 2024 року у справі № 537/3556/22, від 02 липня 2025 року у справі № 201/9865/23.

Задовольняючи позов, суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, ч.4 ст. 223, 265 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1220, 1233, 1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном в три місяця для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач Харківська міська рада, розташована за адресою: м. Харків, майдан Конституції, 7.

Повний текст рішення складено 16.12.2025

Суддя В.В. Труханович