УХВАЛА

16 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 347/2019/22

провадження № 61-15516ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Брикар Олег Михайлович, на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про неналежне виконання умов договору надання інформаційно-консультаційних послуг з логістики та придбання автомобіля, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про неналежне виконання умов договору надання інформаційно-консультаційних послуг з логістики та придбання автомобіля, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Білас Л. В. задоволено частково. Рішення Косівського районного суду від 26 жовтня 2023 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постановою Верховного Суду від 30 липня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 липня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За результатом нового розгляду, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвокатки Білас Л. В. задоволено частково.

Рішення Косівського районного суду від 26 жовтня 2023 року скасовано.

Ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 12 598 доларів США матеріальної шкоди за договором № 46 від 25 жовтня 2021 року про надання інформаційно-консультаційних послуг з логістики та придбання автомобіля; 8 000 грн гарантованого авансового платежу, 35 000 грн та 1 600 доларів США за логістично-експедиторське обслуговування, а також 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 26 198, 66 грн судового збору за розгляд справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Додатковою постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 60 000 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

09 грудня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Брикар О. М., через підсистему «Електронний суд» звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою (зареєстрована 10 грудня 2025 року за вх. № 37285/0/220-25),у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить суд скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року.

09 грудня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Брикар О. М., через підсистему «Електронний суд» звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою (зареєстрована 10 грудня 2025 року за вх. № 37300/0/220-25),у якій також просить суд скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року.

Зміст касаційних скарг, зареєстрованих за вх. № 37300/0/220-25 та вх. № 37285/0/220-25 є ідентичним. Тому, суд вважає за можливе розглядати зазначені вище скарги як одну касаційну скаргу.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 409 ЦПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження

у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

У касаційній скарзі заявниця просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року, але не зазначає яке рішення необхідно прийняти за результатами розгляду цих вимог по суті спору.

Таким чином сформульована прохальна частина касаційної скарги не в повній мірі відповідає повноваженням суду касаційної інстанції.

Крім того, пунктом першим частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються: копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Брикар О. М., подана в електронній формі через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», однак доказів направлення касаційної скарги всім учасникам справи суду не надано. Зокрема, заявницею до касаційної скарги не додано доказів надсилання її копії та копій доданих матеріалів позивачці ОСОБА_2 .

Заявницею надано докази направлення через підсистему «Електронний суд» копії касаційної скарги представнику ОСОБА_2 - Білас Л. В. Однак матеріали касаційної скарги не містять доказів на підтвердження того, що Білас Л. В. уповноважена представляти інтереси ОСОБА_2 у Верховному Суді, як наслідок надсилання їй копії касаційної скарги не є належним доказом надсилання копії касаційної скарги позивачу.

Отже, з метою усунення недоліків касаційної скарги заявниці необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 409 ЦПК України, додати докази надсилання уточненої касаційної скарги всім учасникам справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Брикар Олег Михайлович, на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 24 листопада 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк

до 29 грудня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников