Справа № 349/1026/25
Провадження № 2/349/515/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 листопада 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі судді Могили Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

учасники судового провадження:

позивачка ОСОБА_1

представник позивачки адвокат Гринчишин І.Я.,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

У серпні 2025 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гринчишин І.Я., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування 8 845,00 грн матеріальної шкоди та 20 000,00 грн моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( далі - ДТП ).

Позов обгрунтовано тим, що 18 травня 2025 року о 14 год 35 хв ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , в с. Вербилівці по вул. Шевченка в стані алкогольного сп`яніння, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням на заокругленій ділянці дороги та зіткнулася з огорожею будинку ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила п. п. 2.9 (а), 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху ( далі - ПДР ), що спричинило пошкодження транспортного засобу та огорожі, відповідальність за що передбачена ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість відповідачки у порушенні ПДР та пошкоджені огорожі, доведена постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2025 року.

Згідно товарних чеків та накладних позивачкою було придбано будівельних матеріалів для відновлення огорожі на загальну суму 8 845,00 грн. Також приблизно 5 000,00 грн нею було витрачено на оплату роботи працівників, однак підтверджуючих документів немає.

На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України позивачка просила стягнути з відповідачки на її користь 8 845,00 грн завданої матеріальної шкоди.

Крім матеріальних збитків протиправними діями відповідачки їй також завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, оскільки було пошкоджено її майно ( прибудинкову огорожу ), вона витратила час та значні кошти для відновлення майна, окрім того була свідком цього ДТП та отримала значний стрес.

З врахуванням наведеного та вимог ч.1 ст.1167 ЦК України розмір завданої моральної шкоди оцінює в 20 000,00 грн.

Також позивачка просила стягнути з відповідачки сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн та 3 000,00 грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Відповідачка ОСОБА_2 не подала відзив на позов.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в судове засідання.

Представник позивачки адвокат Гринчишин І.Я. неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в інших судових процесах.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2025 року витребувано в Рогатинського районного суду Івано-Франківської області, матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення №349/700/25 щодо ОСОБА_2 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, для огляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Гринчишин І.Я. позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачка повторно не з`явилася в судове засідання, судові повістки повернуто до суду з відміткою " адресат відсутній за вказаною адресою", " вибула".

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася повторно, відзиву на позовну заяву не подала, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст.223,280 ЦПК України.

Фактичні обставини справи

Постановою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2025 року, яка набрала законної сили 24 червня 2025 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

Згідно постанови 18 травня 2025 року о 14 год 35 хв ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , в с. Вербилівці по вул. Шевченка в стані алкогольного сп`яніння, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням на заокругленій ділянці дороги та зіткнулася з огорожею будинку ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила п. п. 2.9 (а), 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та огорожі ( а.с. 11).

В період часу з 27 травня по 06 червня 2025 року ОСОБА_1 для ремонту пошкодженої огорожі було придбано будівельні матеріали: штахети, водостійку трубу, профіль, шурупи, фарбу, тощо, всього на загальну суму 8 845,00 грн, що підтверджується товарним чеком та накладними ( а.с.8-10 ).

Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Отже під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиціальність обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Встановлені постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2025 року подія і обставини дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 пошкодивогорожу будинку ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.

Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн, завданої внаслідок порушення прав позивачки, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

В обґрунтування позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди позивачка послалася на душевні страждання, оскільки було пошкоджено її майно ( прибудинкову огорожу ), вона витратила час та значні кошти для відновлення майна, окрім того була свідком цього ДТП та отримала стрес.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах, суд виходить з того, що сама по собі обставина пошкодження належного позивачці майна - прибудинкової огорожі, сам факт ДТП з вини відповідачки, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, є підтвердженням заподіяння їй моральної шкоди, яка полягала у надмірному хвилюванні, переживанні, потребі докласти зусилля для відновлення пошкодженого майна .

Однак, керуючись вимогами закону, якими визначено загальні критерії та принципи, котрі враховуються судом при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, у тому числі вимоги розумності та справедливості, суд уважає за необхідне стягнути на користь позивачки в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи встановлено, що представником позивачки сплачено судовий збір в розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 6Е2С-97Е9-С569-2Т94 від 06 серпня 2025 року (а.с. 16).

Позовні вимоги позивача задоволено на 48 % ( 13 845,00 грн х 100% :28 845,00 грн).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 581,38 грн судового збору ( 1 211,20 грн х 48 % : 100 %) .

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що:

"40. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

42. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

43. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

44. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони".

На підтвердження судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду надано договір про надання правової допомоги №32/25 від 04 липня 2025 року, ордер серія АТ №1106827 від 04 липня 2025 року про надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Гринчишиним І.Я., акт № 32/25 приймання-передачі наданих послуг від 04 липня 2025 року , згідно яких загальна вартість наданої позивачці правничої допомоги складає 3 000,00 грн ( а.с.12-15 ).

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню1 440,00 грн судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які розраховано в такий спосіб: 3 000,00 грн х 48% : 100 %.

Керуючись ст.ст.141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 8 845,00 грн та 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, всього на загальну суму 13 845,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 021,38 грн, які складаються із 581,38 грн судового збору та 1 440,00 грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачка:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 01 грудня 2025 року.

Суддя Р.Г. Могила