КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 757/973/22-ц Апеляційне провадження № 22-ц/824/1489/2025 Головуючий у суді першої інстанції - Підпалий В.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2025 року місто Київ
Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Оніщук М.І.,
судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Руденком Дмитром Володимировичем, про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2025 заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі 757/973/22-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.
Постановою Київського апеляційного суду від 31.10.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Руденком Д.В. задоволено. Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 12.12.2022 в частині задоволених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 08.02.2016 в розмірі 33 589,72 грн. та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судових витрат по справі в сумі 1 930,00 грн. скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення. У задоволенні вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 08.02.2016 в розмірі 33 589,72 грн. відмовлено. В іншій частині заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 12.12.2022 залишено без змін.
11.11.2025 через систему «Електронний суд» представником ОСОБА_1 - адвокатом Руденком Д.В. було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній проситьстягнути з позивача на користь відповідача судові витрати по справі в розмірі 31 260,80 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Заперечення на заяву, клопотання про зменшення розміру судових витрат відповідачем упродовж десяти днів подано не було.
При цьому, зазначена заява була отримана АТ КБ «ПриватБанк» - 10.11.2025, що підтверджується квитанцією № 5024466 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви та додані до неї документи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача в апеляційній скарзі повідомлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в Київському апеляційному суді, що складається з витрат на професійну (правничу) допомогу у розмірі 15 000 грн. та судового збору у розмірі 1453,44 грн.
- 536,80 грн. витрат відповідача зі сплати судового збору за перегляд заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 12.12.2022 у справі № 757/973/22-ц;
- 2 724,00 грн. витрат відповідача зі сплати з судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 12.12.2022 у справі № 757/973/22-ц;
- 13 000,00 грн. на професійну правничу допомогу згідно з п. 1 Додаткової угоди № 1 від 25.10.2023 до договору про надання правової допомоги № 25/10-23 від 25.10.2023;
- 15 000,00 грн. на професійну правничу допомогу згідно з п. 1 Додаткової угоди № 2 від 07.05.2025 до договору про надання правової допомоги №25/10-23 від 25.10.2023.
В обґрунтування заяви зазначено, що відповідачем у зв`язку із розглядом справи були понесені витрати на сплату судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги, а також витрати на професійну правничу допомогу.
Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача до заяви про ухвалення додаткового рішення додано копії наступних документів:
- договір про надання правової допомоги № 25/10-23 від 25.10.2023, укладений між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «РО ЛЕКС» в особі заступника голови об`єднання Руденка Д.В.;
- додаткову угоду № 1 від 25.10.2023 до договору про надання правової допомоги № 25/10-23 від 25.10.2023, укладену між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «РО ЛЕКС» в особі заступника голови об`єднання Руденка Д.В.;
- додаткову угоду № 2 до договору про надання правової допомоги № 25/10-23 від 25.10.2023, укладену між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «РО ЛЕКС» в особі заступника голови об`єднання Руденка Д.В.;
- розрахунок (детальний опис) суми судових витрат на професійну правничу допомогу від 08.11.2023 за договором про надання правової допомоги № 25/10-23 від 25.10.2023 на суму 13 000 грн.;
- розрахунок (детальний опис) суми судових витрат на професійну правничу допомогу від 03.06.2025 за договором про надання правової допомоги № 25/10-23 від 25.10.2023 на суму 15 000 грн.;
- акт надання послуг від 03.06.2025, підписаний ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «РО ЛЕКС» в особі заступника голови об`єднання Руденка Д.В., яким сторони узгодили, що виконавцем були виконані роботи та надані послуги на суму 10 000 грн.;
- акт надання послуг від 08.11.2025, підписаний ОСОБА_1. та адвокатським об`єднанням «РО ЛЕКС» в особі заступника голови об`єднання Руденка Д.В., яким сторони узгодили, що виконавцем були виконані роботи та надані послуги на суму 10 000 грн.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист,представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).
За приписами ч. 3ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Згідно зі ст. 30Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відтак, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19 та від 11.11.2020 у справі № 673/1123/15-ц.
Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Таким чином, дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, а також беручи до уваги відсутність будь-яких заперечень зі сторони позивача - АТ «Універсал Банк», суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення з АТ КТ «ПриватБанк» на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп., понесених у зв`язку із розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
При цьому, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відмову в задоволенні вимог про стягнення 8 000 грн. 00 коп. додаткової винагороди для адвоката (гонорару успіху), оскільки такі витрати погоджені між адвокатом та клієнтом, який у разі вирішення справи на його користь погодився сплатити їх адвокату, такі витрати не є неминучими у зв`язку із розглядом справи, а також поглинаються сумою витрат на професійну правничу допомогу адвоката, яка стягнута апеляційним судом та є пропорційною до складності справи.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ КТ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 536 грн. 80 коп. судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення суду та 2724 грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови у справі не було вирішено питання про стягнення судових витрат.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення із позивача на користь відповідача 3260 грн. 80 коп. (2724,00 грн. + 536,80 грн.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення суду та апеляційної скарги, а також 20 000 грн. 00 коп. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у судах першої та апеляційної інстанцій.
На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270, 381-383 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту, може бути оскаржена до Верховного Суду.
Суддя-доповідач М.І. Оніщук
Судді В.А. Шебуєва