Справа №: 398/7888/25
провадження №: 2-о/398/374/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"12" грудня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Москалик В. В.,

секретар судового засідання Ситник І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій (заяві) просила встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ровеньки Луганської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в Луганській народній республіці, Святівський район, Макіївка Луганської області. Свої вимоги заявниця обґрунтував тим, що вона, ОСОБА_1 з 2008 року проживала в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від спільного проживання в них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне проживання було припинено в 2014 році, син залишився проживати з ОСОБА_1 . Оскільки відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, заявниця звернулась до суду про стягнення аліментів з батька дитини на утримання малолітнього сина. У зв`язку з тим, що батько дитини офіційно не працював, то мав заборгованість по аліментам, добровільно матеріальної допомогине надавав. У 2018 році заявниця разом з сином виїхала з території Луганської області у зв`язку з антитерористичною операцією та зареєструвалась як внутрішньо-переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 . Колишній цивільний чоловік залишився проживати у Луганській області та створив нову сім`ю. Заявниці стало відомо від родичів, що ОСОБА_3 помер на території луганської народної республіки, про що свідчить свідоцтво про смерть. Факт смерті підтвердила ОСОБА_4 - дружина ОСОБА_3 , повідомила, що ОСОБА_3 поїхав 26.12.2024 у відрядження до м. Макіївка Сватівського р-ну та ІНФОРМАЦІЯ_3 помер від нещасного випадку. Був похований в с. Коринево Бобровського р-ну Воронежської області. Через введення на території України військового стану, який триває і на даний момент, Сватівський район Луганської області входить до території, на яких ведуться бойові дії, тимчасово окупований російською федерацією, іншим способом підтвердити факт смерті ОСОБА_3 та отримати свідоцтво про смерть не представляється можливим, тому заявниця вимушена звернутись до суду. Встановлення даного факту необхідно для реалізації оформлення пенсії по втраті годувальника в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , який являється рідним сином ОСОБА_3 . Просить задовольнити вимоги заяви.

Ухвалою від 11.12.2025 зазначену заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати у порядку окремого провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.

Заявник та представник заявника належним чином були повідомлені про розгляд справи, представник заявника подала заяву про розгляд справи без їх участі, зазначила, що підтримують заявлені вимоги.

Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності їх представника. Вирішення справи залишив на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (розділ IV «Окреме провадження»).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованих осіб на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Глава 6 розділу IV ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин, які встановлюються в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо.

Відповідно до п. 8, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний стан чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, іншими представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтреси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є сином померлого ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим відділом ДРАЦС Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, місце реєстрації- виконавчиий комітет Кріпенської селищної ради міста Антрацит Луганської області від 11.08.2011, актовий запис 39.

Відповідно до "свидетельства о смерти" серії НОМЕР_2 , виданого "93600040 Территориальный специализированый отдел ЗАГС г. Воронежа управления ЗАГС Воронежской области" від 22.07.2025, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в "российская федерация, луганская народная республика, Сватовський район, Макеевка" (рос. мова).

Відповідно до довідок від 11.09.2018 № та № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , разом з сином ОСОБА_2 проживають за адресою:АДРЕСА_1 .

Відповідно ксерокопії фотознімку доданому за матеріалів справи на ім`я ОСОБА_3 встановлено надгробний пам`ятник з відповідною фотокарточкою та табличкою з заначенням дати народження ІНФОРМАЦІЯ_2 та через тире - дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідно для державної реєстрації смерті в органах РАЦСу, оскільки від цього залежить виникнення особистих та майнових прав заявниці, зокрема, оформлення дитині пенсії по втраті годувальника.

З огляду на встановлені обставини та правовідносини, що виникли, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-V1II воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України. її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади. військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України. її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Констшуція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Згодом неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на час постановлення даного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово- медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи. - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті: встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п. 11.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5 при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заявниця повинна надати свідоцтво про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Положеннями п. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 N 52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150 13024; фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о). форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545. зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі N 490/6057/19-ц - встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами.

Отже, враховуючи встановлення судом факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Макіївка Сватовського району Луганської області, та беручи до уваги те, що встановлення такого факту для заявника має юридичне значення, суд дійшов висновку, що вимога заявника про встановлення факту смерті є обґрунтованою і доведеною, а тому таку вимогу слід задовольнити.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 317 ЦПК України це рішення підлягає негайному виконанню і його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись статтями 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 317, 319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Ровеньки Луганської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Макіївка Сватовського району Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження даного рішення не зупиняє його виконання.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду безпосередньо або через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК