УХВАЛА

26 листопада 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне заяву відповідачки ОСОБА_1 , заінтересовані особи Рівненська міська рада, ОСОБА_2 , Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №569/11522/19, виданий Рівненським міським судом Рівненської області виданий 17.01.2024 року, звернулася ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник заявниці заяву повністю підтримав, просить суд її задоволити з підстав, викладених у заяві та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №569/11522/19, виданий Рівненським міським судом Рівненської області 17 січня 2024 року.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Рівненської міської ради просить суд відмовити у задоволенні заяви заявника з підстав, викладених у письмових запереченнях.

В судове засідання представник заінтересованої особи Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду до суду не подавав.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Сохацького І.М. підтримала заяву заявниці та просить суд її задоволити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Рівненського апеляційного суду від 23 листопад 2023 року у справі №569/11522/19 позов Рівненської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію прав, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Данилевич Ірини Євгеніївни від 05.12.2018 індексний № 44410944, згідно з яким до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію змін до відомостей про об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення першого поверху на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 101, а саме: загальну площу о`єкта 59.3 м2 змінено на 77.2 м2, а також включено до складу цього об`єкта навіс - літ. "а". Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно прибудованого приміщення, що відображене в технічному паспорті, виготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю "БП Експерт" від 27.11.2018 №БП1745/2018, як навіс - літ. "а".

В подальшому, 17 січня 2024 року Рівненським міським судом було видано виконавчий листи у даній цивільній справі, яким зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно прибудованого приміщення, що відображене в технічному паспорті, виготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю "БП Експерт" від 27.11.2018 №БП1745/2018, як навіс - літ. "а".

З наявних письмових доказів по справі було встановлено наступне:

Виконавчий лист по даній цивільній справі №569/11522/19 який виданий Рівненським міським судом Рівненської області 17 січня 2024 року стягувачем було направлено на примусове виконання до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Із постанови Рівненського апеляційного суду від 23.11.2023 року у справі №569/11522/19 вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку саме за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно прибудованого приміщення, що відображене в технічному паспорті, виготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю "БП Експерт" від 27.11.2018 №БП1745/2018, як навіс - літ. "а".

Відповідно до ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально. Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Як вбачається із даних Державного земельного кадастру за адресою: АДРЕСА_1 розташована земельна ділянка площею 0,0095 га, цільове призначення: 03.10 Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, кадастровий номер :01:026:0279, форма власності приватна. Власником такої земельної ділянки є ОСОБА_3 , дата державної реєстрації права 02.09.2020 року.

Водночас, під нежитловим приміщенням першого поверху, що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 77,2 кв.м., до складу якого належить навіс літера "а" - земельна ділянка ніколи не формувалася і кадастровий номер їй не присвоювався.

Відповідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Тобто, приміщення навісу літ. "а" не розміщене на сформованій земельній ділянці, якій присвоєно кадастровий номер, площа якої невідома, а земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:026:0279, площею 0,0095 га належить не позивачу (Рівненська міська рада), а іншій фізичній особі ( ОСОБА_3 ), який не був учасником спору у справі №569/11522/19.

Також судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28.03.2025 року у справі №569/1518/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Рівненська міська рада про визнання недійсним договору позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним з моменту його укладення договір купівлі-продажу, посвідчений 05.03.2020 року Бештинарським О.В., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області, зареєстрований в реєстрі за №256, укладений 05.03.2020 року між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) в частині продажу продавцем та купівлею покупцем навісу-літера "а", який входить до складу нежитлового приміщення першого поверху літера "А", що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ч.1,2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково, або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально-правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.183 ЦК України річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З аналізу вказаних статей ЦК України вбачається, що ОСОБА_1 не має будь-якої об`єктивної та встановленої чинним законодавством України можливості вчиняти якісь дії на сформованій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є інша фізична особа ОСОБА_3 , водночас земельна ділянка на якій розміщений спірний навіс літ. «а» станом на сьогоднішній день не сформована, їй не присвоєно кадастровий номер. Тобто, об`єкт нерухомості, який заявниця має звільнити за судовим рішенням, як такий не існує.

Більше того, як вбачається із рішення Рівненського міського суду від 28.03.2025 року у справі №569/1518/25 заявниця не являється володільцем навісу-літера "а", який входить до складу нежитлового приміщення першого поверху літера "А", що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 , оскільки договір купівлі-продажу від 05.03.2020 року в частині придбання такого приміщення визнаний недійсним з моменту його укладення.

Відтак, виконавчий лист Рівненського міського суду Рівненської області від 17.01.2024 року № 569/11522/19 яким зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно прибудованого приміщення, що відображене в технічному паспорті, виготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю "БП Експерт" від 27.11.2018 №БП1745/2018, як навіс - літ. "а", не може бути виконаний відповідачем з об`єктивних причин, оскільки: 1) земельна ділянка під нежитловим приміщенням із навісом літ. «а» за адресою: АДРЕСА_1 не є об`єктом нерухомості, не сформована та їй не присвоєно кадастровий номер; 2) ні заявниця, ні Рівненська міська рада не являються власником земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:026:0279, площею 0,0095 га, яка належить на праві приватної власності іншій фізичній особі ОСОБА_3 , який не є учасником спору у справі №569/11522/19; 3) чинне законодавство України не наділяє заявницю правом вчиняти будь-які дії на сформованій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:026:0279, площею 0,0095 га, яка належить на праві приватної власності іншій фізичній особі ОСОБА_3 , який не є учасником спору у справі №569/11522/19; 4) ОСОБА_1 не являється зареєстрованим власником навісу-літера «а», який входить до складу нежитлового приміщення першого поверху літера «А», що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 , оскільки договір купівлі-продажу від 05.03.2020 року в частині придбання такого приміщення визнаний недійсним з моменту його укладення рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28.03.2025 року у справі №569/1518/25.

Все це в сукупності, підтверджує відсутність у заявниці легітимного обов`язку вчиняти будь-які дії відносно відсутнього об`єкту нерухомості (земельна ділянка яка не сформована).

Тому суд приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій для виконання виконавчого листа від 17.01.2014 року свідчитимуть про очевидне порушення прав власника земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:026:0279, площею 0,0095 га, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Вчинення таких дій заявницею щодо майна, яке їй не належить, з огляду на рішення Рівненського міського суду від 28.03.2025 року у справі №569/1518/25, також є протиправним.

У зв`язку з припиненням зобов`язання ОСОБА_1 неможливістю виконання вимог виконавчого листа від 17.01.2014 року, суд дійшов висновку, що даний виконавчий лист необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260,293,294,432 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Рівненська міська рада, ОСОБА_2 , Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виданий 17 січня 2024 року виконавчий лист Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/11522/19 за позовом Рівненської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію прав, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М. Ковальов