Єдиний унікальний номер 725/6902/25
Номер провадження 2/725/2356/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025

Чернівецький районний суд міста Чернівців у складі:

Головуючого судді О.І. Галичанського,

при секретарі Д.О. Каправа ,

за участю позивача та відповідача , представника позивача , розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання представника виконавчого комітету Чернівецької міської ради , як органу опіки та піклування про залучення у якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору , поданого у рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Від представника виконавчого комітету Чернівецької міської ради , як органу опіки та піклування, до суду надійшло клопотання про їх залучення до участі у даній справі у якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору

Своє клопотання мотивувала тим , що рішення суду (у разі задоволення позовних вимог) може вплинути на права та обов`язки виконавчого комітету Чернівецької міської ради , як органу опіки та піклування .

У судовому засіданні позивач категорично заперечував проти залучення виконавчого комітету Чернівецької міської ради , як органу опіки та піклування у якості третьої особи , оскільки право на звернення до суду із захистом своїх прав , гарантоване Конституцією України . Стверджував , що предметом позову являються особисті правовідносини між ним та колишньою дружиною. Вважає, що рішення по справі не стосується прав та особов`язків виконавчого комітету Чернівецької міської ради , як органу опіки та піклування.

Відповідач також заперечувала проти залучення третьої особи.

Заслухавши думку сторін по справі , дослідивши матеріали цивільної справи , оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та статті 10 ЦПК України зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд із прав людини (далі ЄСПЛ) зазначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див., mutatis mutandis, рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

ЄСПЛ, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Основними принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд, які стосуються як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Проте встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення від 17 січня 2012 року у справі «Станев проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява № 36760/06).

Реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» (Miragall Escolano and others v. Spain, заява № 38366/97) та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» (Perez de Rada Cavanilles v. Spain) ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, суд повинен реалізовувати своє основне завдання, а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів та заяв на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод. Формальний підхід суду до здійснення своїх повноважень на будь-якій стадії судового процесу може призвести до порушення права особи на справедливий судовий розгляд.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини друга статті 2 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 53 ЦПК України - якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу.

Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Враховуючи характер спірних правовідносин та підстави позову, суд приходить до висновку , що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 53 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Залучити до участі по даній справі у якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як органу опіки та піклування.

Повідомити представника залученої третьої особи, що розгляд справи призначено на 14 год 30 хв. 22.12.2025 року.

Запропонувати третій особі подати у строк до 22.12.2025 року свої пояснення із зазначенням і міркуванням на підтримку або заперечення проти позову, з урахуванням вимог статті 178 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за наступною веб -адресою сторінки:

- http://ptr.cv.court.gov.ua/sud2408, а також знайомитись з текстом даної ухвали та судовими рішеннями у вказаній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Галичанський О. І.