Справа № 346/4130/15-ц
Провадження № 6/344/500/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., ознайомившись з заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство, «Всеукраїнський акціонерний банк», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі,-

В С Т А Н О В И Л А:

27 листопада 2025 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження: 04053 м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство, «Всеукраїнський акціонерний банк», місцезнаходження: 04119 м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 27г, ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про заміну стягувача у виконавчому листі.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27 листопада 2025 року дану заяву передано для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В.

Вивчивши матеріали заяви, суддя виходить з наступного.

За змістом положень частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Отже, вказане питання розглядається судом у найкоротші строки у судовому засіданні з повідомленням сторін по справі.

Вказана норма процесуального закону відноситься до Розділу VІ Цивільного процесуального кодексу України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

Таким чином, оскільки вимоги заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» врегульоване статтею 443 Цивільного процесуального кодексу України та належить до питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, тому вимоги статті 183 Цивільного процесуального кодексу України поширюються на зазначену заяву заявника.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення викладені у статті 183 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно частини другої статті 183 Цивільного процесуального кодексу України, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд розглядає подання про заміну стягувача у виконавчому листі у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб, як зазначено у частині третій статті 442 Цивільного процесуального кодексу України.

З матеріалів заяви вбачається, що сторонами по даній справі є позивач, стягувач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідач, боржник ОСОБА_1 .

Проте заявником, в порушення вимог частини другої статті 183 Цивільного процесуального кодексу України, не надано до суду доказів на підтвердження скерування (надіслання, надання) копії заяви з доданими до неї додатками усім учасникам справи, зокрема Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський акціонерний банк».

Відповідно до положень статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною четвертою статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності заяв, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Цивільним процесуальним кодексом України.

Частина четверта статті 183 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За встановлених обставин суддя дійшла висновку про наявність підстав для повернення заявнику заяви, оскільки при зверненні до суду заявником не долучено доказів, які мали б підтвердити надіслання засобами поштового зв`язку та/або надання заяви разом із додатками усім учасникам справи, а саме Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський акціонерний банк», що зумовлює застосування наслідків, передбачених частиною четвертою статті 183 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 183, 258-261, 353, 354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство, «Всеукраїнський акціонерний банк», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі - повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелещенко Л.В.