КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Галась І.А., у місті Києві, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Військова частина НОМЕР_1 , Національної гвардії України, Головне управління Національної гвардії України, Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Пенсійного фонду України, Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в м. Києві, про оголошення особи померлою,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення особи померлою, у якій просила суд оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок загибелі при виконанні військового обов`язку та участі у бойових діях під час захисту Батьківщини.

Заява обґрунтована тим що, ОСОБА_3 з 27 квітня 2023 року проходив військову службу за призовом під час мобілізації в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07 липня 2024 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 №208 визнано вважати таким, що вибули у службове відрядження групу військовослужбовців до батальйонно-тактичної групи оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » з метою участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 04 липня 2024 року в тому числі старшого механіка-водія 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 9-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення старшого солдата ОСОБА_3 (Г-208774, мобілізація 04-2023).

На підставі наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 20 вересня 2024 року № 1582 було призначено службове розслідування по факту невідомого місця перебування військовослужбовців НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення.

За результатами проведеного службового розслідування старшого механіка - водія 3 відділення 1 взводу оперативного призначення 9 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення старшого солдата ОСОБА_3 визнано таким, що зник безвісті «ймовірно загинув» 15 вересня 2024 року під час участі у заходах із забезпечення безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України (виконання завдань із захисту вітчизни).

Згідно вказаного висновку ОСОБА_3 за час проходження служби зарекомендував себе відповідальним, дисциплінованим військовослужбовцем, дисциплінарних стягнень не має.

З матеріалів службового розслідування не вбачається факт того, що військовослужбовець ОСОБА_3 не був одягнений в засоби індивідуального захисту (шолом, бронежилет), а також відсутні підстави вважати, що останній перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Вказує, що з матеріалів службового розслідування та відеоматеріалів, долучених до позову, вбачається наявність фактів, які свідчать про те, що ОСОБА_3 зник безвісті за обставин, що загрожували йому смертю та дають підстави припустити його загибель у зв`язку з воєнними діями, а тому є підстави для оголошення останнього загиблим.

Визнання ОСОБА_3 померлим необхідне для отримання права на звернення із заявою про виплату одноразової грошової допомоги його матері ОСОБА_1 , а також для звернення до органів Пенсійного фонду з метою призначення відповідного виду пенсії.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22 вересня 2025 року оголошено померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок загибелі при виконанні військового обов`язку.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить оскаржуване рішення в частині оголошення ОСОБА_3 померлим внаслідок загибелі при виконанні службового обов`язку - скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати ОСОБА_3 померлим внаслідок загибелі при виконанні військового обов`язку за участі у бойових діях під час захисту Батьківщини.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що від встановлення факту загибелі ОСОБА_3 при виконанні військового обов`язку та участі у бойових діях під час захисту Батьківщини залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявниці, ОСОБА_1 , як члена сім`ї загиблого.

Фактичною причиною звернення до суду стала необхідність встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю сина останньої та збройною агресією рф проти України. Відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявниці у справі.

Наголошує, що судом першої інстанції не було враховано того, що ОСОБА_1 просила суд встановити юридичний факт загибелі її сина саме при виконанні військового обов`язку та участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії рф проти України.

Відповідно до висновку службового розслідування, проведеного на підставі наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 20 вересня 2024 року № 1582 встановлено, що ОСОБА_3 безпосередньо брав участь в захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України й загинув при виконанні військового обов`язку та участі у бойових діях під час захисту Батьківщини.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

При апеляційному розгляді справи представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який був присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати в частині оголошення ОСОБА_3 померлим внаслідок загибелі при виконанні службового обов`язку та ухвалити нове рішення, яким визнати ОСОБА_3 померлим внаслідок загибелі при виконанні військового обов`язку за участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

20 листопада 2025 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від представника військової частини НОМЕР_1 - Дубовської Ю.Г. про розгляд справи без участі заінтересованої особи - військової частини НОМЕР_1 (а.с. 167-171).

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлені про місце, час і дату розгляду справи належним чином (а.с. 152-155).

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника у справі, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, вирішуючи заяву ОСОБА_1 про оголошення особи померлою встановив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Київ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27 квітня 2023 року №102 (по стройовій частині), зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення солдата ОСОБА_3 (моб. НОМЕР_4 ), який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_7 та призваний на військову службу за призовом під час мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» і призначений на посаду помічника гранатометника 2-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 14-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_5 батальйону оперативного призначення (ВОС 103630П), 27 квітня 2023 року з присвоєнням особистого номеру Г-208774.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 25 жовтня 2023 року № 59 (про особовий склад) призначено старшого солдата ОСОБА_3 ( НОМЕР_6 ) старшим механіком-водієм 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 9-ї роти оперативного призначення, звільнивши його з посади гранатометника 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 9-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08 липня 2024 року № 208 (по стройовій частині) уважати такими, що вибули: у службове відрядження: групу військовослужбовців до батальйонно-тактичної групи оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » з метою участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 04 липня 2024 року: старшого механіка-водія 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 9-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення старшого солдата ОСОБА_3 (Г-208774, мобілізація 04-2023).

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 від 16 вересня 2024 року № 281 (по стройовій частині) уважати такими, що зникли безвісті «ймовірно загинули» під час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (виконання завдань із захисту Вітчизни) і місце перебування їх невідоме: старшого механіка-водія 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 9-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення старшого солдата ОСОБА_3 (Г-208774, мобілізація 04-2023) з 15 вересня 2024 року.

За результатами проведеного службового розслідування старшого механіка - водія 3 відділення 1 взводу оперативного призначення 9 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення старшого солдата ОСОБА_3 вважати зниклим безвісті «ймовірно загинув» ІНФОРМАЦІЯ_2 під час участі у заходах із забезпечення безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України (виконання завдань із захисту вітчизни).

Згідно вказаного Висновку старший механік-водій 3 відділення 1 взводу оперативного призначення 9 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення старший солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта вища, неодружений, мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_8 за час проходження служби зарекомендував себе відповідальним, дисциплінованим військовослужбовцем, дисциплінарних стягнень не має.

З матеріалів службового розслідування не вбачається факт того, що військовослужбовець ОСОБА_3 не був одягнений в засоби індивідуального захисту (шолом, бронежилет), а також відсутні підстави вважати, що останній перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Відповідно до сповіщення про безвісті зниклого ІНФОРМАЦІЯ_9 від 17 вересня 2024 року №191 на адресу ОСОБА_1 сповіщено проте, що старший механік-водій 3 відділення 1 взводу оперативного призначення 9 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, старший солдат ОСОБА_3 зник безвісті 15 вересня 2024 року поблизу с. Спірне, Бахмутського району Донецької області.

В ході проведення службового розслідування, було опитано ряд військовослужбовців, з наданих ними пояснень встановлено: - старший механік-водій 3 відділення 1 взводу оперативного призначення 9 роти оперативного призначення (на БТР) 3 батальйону оперативного призначення старший солдат ОСОБА_3 (Г-208774) зник безвісті «ймовірно загинув» ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Районним судом також встановлено, що станом на сьогодні з дня останніх відомостей про місце перебування солдата ОСОБА_3 минув майже рік, після яких фізична особа може бути оголошена судом померлою згідно з положеннями Цивільного кодексу України.

Заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 .. Факт родинних зв`язків підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис 3199 виданого 07 травня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та оголосив померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок загибелі при виконанні військового обов`язку.

Апеляційний суд частково погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_1 про оголошення особи померлою, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає частково з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст. ст. 305 - 306 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).

Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Аналогічні правові висновки також викладені в постановах Верховного Суду, зокрема, в постанові від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20 та від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

Колегія суддів відмічає, що цивільним законодавством передбачено декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23).

Оголошення померлим (смерть in absentia) - це судове визнання померлим фізичної особи, про яку за місцем постійного проживання відсутні будь-які відомості про місце її перебування протягом встановленого строку. Оголошення особи померлою юридично прирівнюється до фізичної смерті, є припущенням смерті (praesumptio mortis) і має своїм наслідком припинення правоздатності особи. Тому, при оголошенні особи померлою суд виходить із презумпції смерті особи, тобто припущення, що на момент розгляду справи особи немає в живих, однак встановити це достеменно неможливо. Оголошення особи померлою здійснюється судом на підставі непрямих доказів або у зв`язку з тривалою безвісною відсутністю.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 14).

Місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

27 квітня 2023 року солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду помічника гранатометника 2-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 14-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_5 батальйону оперативного призначення (ВОС 103630П) (а.с. 26).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 25 жовтня 2023 року старшого солдата ОСОБА_3 призначено старшим механіком-водієм 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 9-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення (а.с 27).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08 липня 2024 року № 208 уважати ОСОБА_3 таким, що вибув у службове відрядження з метою участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України 04 липня 2024 року (а.с. 28).

Згідно із витягом командира військової частини НОМЕР_1 від 16 вересня 2024 року № 281 уважати ОСОБА_3 таким, що зник безвісти «ймовірно загинув» під час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф (виконання завдань із захисту Вітчизни) і місце перебування його невідоме (а.с. 29).

Заявниці ОСОБА_1 , як матері ОСОБА_3 , було надіслано відповідне сповіщення про те, що старший механік-водій 3 відділення 1 взводу оперативного призначення 9 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, старший солдат ОСОБА_3 зник безвісти 15 вересня 2024 року поблизу с. Спірне Бахмутського району Донецької області (а.с. 30).

Відповідно до витягу з висновку службового розслідування по факту невідомого місця перебування військовослужбовців НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення старшого механіка-водія 3 відділення 1 взводу оперативного призначення 9 роти оперативного призначення (на БТР) 3 батальйона оперативного призначення старшого солдата ОСОБА_3 (Г-208774) відповідно до телеграми Командуючого Національної гвардії України від 05 квітня 2022 року № 2585 вважати зниклим безвісти «ймовірно загинув», 15 вересня 2024 року під час участі у заходах із забезпечення безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф (виконання завдань із захисту Вітчизни) і місце перебування його невідоме та вважати таким, що набуде правового статусу зниклого безвісті за особливих обставин з моменту внесення про нього відомостей до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (згідно ст. 4 Закону України «Про правовий статус, осіб зниклих безвісті за особливих обставин») (а.с. 42).

Згідно службової характеристики ОСОБА_3 за час проходження служби зарекомендував себе відповідальним, дисциплінованим військовослужбовцем, дисциплінарних стягнень не має (а.с. 43).

Відповідно до примірника Указу Президента України від 26 лютого 2025 року № 134/2025 «Про присвоєння О. Хомяку звання Герой України» присвоєно знання Герой України з удостоєнням ордена «Золота Зірка» ОСОБА_3 - старшому солдату (посмертно) (а.с. 46).

При цьому, колегія суддів зазначає, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про оголошення особи померлою стало те, що відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки для останньої, а саме: встановлення причинно-наслідкового зв`язку між фактом смерті її сина ОСОБА_3 та виконання останнім обов`язків як військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії рф проти України, отримання заявницею відповідних виплат та пільг від держави.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через три роки після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога.

На підставі викладеного, для реалізації своїх прав заявниці у справі ОСОБА_1 є важливим оголошення її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим саме під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії рф проти України.

Разом з тим, наявні у справі матеріали не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 саме при виконанні військового обов`язку та участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії рф проти України. Безпосередньо факт загибелі ОСОБА_3 не оскаржується та сторонами не заперечується.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що ухвалюючи рішення про оголошення померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок загибелі при виконанні військового обов`язку, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки фактичним обставинам справи, інтересам заявника, не встановив обставин, які підлягали урахуванню при вирішенні заяви ОСОБА_1 про оголошення особи померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції нев повній мірі відповідають обставинам справи та наданим доказам, та заявленим заявником вимогам, судом порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного викладення резолютивної частини судового рішення, тому рішення суду першої інстанції в резолютивній частині підлягає викладенню в редакції поданої заявником заяви - « Оголосити старшого механіка -водія 3 відділення 1 взводу оперативного призначення 9 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення старшого солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок загибелі при виконанні військового обов`язку та участі у бойових діях під час захисту Батьківщини» .

В іншій частині рішення суду відповідає обставинам справи та викладеним судом висновкам, а тому повинно бути залишено без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частковою.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 вересня 2025 року змінити, виклавши резолютивну частині рішення в наступній редакції : « Оголосити старшого механіка -водія 3 відділення 1 взводу оперативного призначення 9 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення старшого солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок загибелі при виконанні військового обов`язку та участі у бойових діях під час захисту Батьківщини».

В іншій частині рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного тексту постанови.

Текст постанови складено 04 грудня 2025 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв