Справа № 740/4165/25
Провадження № 2/740/1927/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 листопада 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пучка М.С.,

за участі представника позивача-Єрофєєвої Л.Г.,

відповідача ОСОБА_1 , представника третьої особи-Парубець М.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Виконавчого комітету Ніжинської міської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,-Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області,

встановив:

У липні 2025 року Виконавчий комітет Ніжинської міської ради, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав щодо останніх та стягнення аліментів на їх утримання у розмірі 1 / 3 частки усіх видів заробітку. Позов обгрунтований тим, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх синів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які перебувають на обліку у службі у справах дітей, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Підставою взяття на облік дітей є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків; у житловому приміщенні, де ОСОБА_1 проживала з дітьми, неналежні умови проживання, відсутні продукти харчування, діти не забезпечені одягом, зламаний газовий котел, в результаті чого стався витік газу, що становить загрозу життю та здоров`ю дітей, які тимчасово влаштовані до дитячого відділення КНП Ніжинська міська лікарня ім.М.Галицького. Позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дітей. Міський голова Кодола О. просить позов задовольнити.

Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження із підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті. Під час підготовчого провадження відзив чи заперечення на позов відповідачем не подані.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримала заявлені вимоги за обставин згідно з позовною заявою, пояснила, що відповідач неналежно виконує свої обов`язки по утриманню та вихованню дітей, за місцем її проживання був витік газу і це становило загрозу дітям, у зв`язку з чим діти були вилучені до лікарні, малолітній ОСОБА_3 пішов до школи у 5-річному віці і не виконує програму навчання, у даний час діти перебувають у патронатній родині.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, пояснивши, що належно виконує свої батьківські обов`язки, її сім`я проживає в АДРЕСА_1 , також з нею проживає дочка ОСОБА_5 та батько ОСОБА_6 ; вона працює неофіційно прибиральницею, відвудує батьківські збори, діти одягнені, наявні продукти харчування; викликала поліцію через побиття вікон за місцем проживання і було виявлений витік газу; вона 2 рази була на обліку у службі справах дітей.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що відповідач ОСОБА_1 є його дочкою, яка разом з ним та своїми дітьми ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 проживає у буд. АДРЕСА_1 , він є власником даного будинку; ОСОБА_1 характеризується негативно, не працює і не бере участі в утриманні будинку, їжу дітям не готує, приносить їжу у банках, дітей не виховує.

Свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судовому засіданні показала, що є дочкою ОСОБА_1 , з якою разом та двома братами проживає у буд. АДРЕСА_1 , мати одягає та годує їх, купує одяг, коли не було грошей-обіди брали у жіночому монастирі; вона не навчається і не працює, мати працює прибиральницею і отримує близько 3000 грн, їм цього вистачає.

Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який досяг 9-річного віку, у судовому засіданні в порядку ст.171 СК України пояснив, що в даний час навчається у гімназії №2 і проживає не разом із матір`ю в іншому місці у патронатній сім`ї разом із братом ОСОБА_3 , це йому не подобається, хоче повернутись додому до матері.

Представник Служби у справах дітей Парубець М.О. у судовому засіданні вважала за необхідне позов задовольнити.

Станом на час розгляду справи малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг 6-річного віку, тобто не досяг віку, з якого спроможний висловлювати свою думку по спірних питаннях, у зв`язку з чим заслуховування його пояснень у судовому засіданні в порядку ст.171 СК України не є доцільним, про що заперечення учасників судового розгляду відсутні.

Інші заяви, клопотання станом на час розгляду справи відсутні.

Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є матір`ю малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про ОСОБА_7 , як батька останніх у свідоцтвах про народження, згідно з даними Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану… від 10 травня 2025 року записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, якою встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 06 лютого 2025 року малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканців АДРЕСА_1 , відібрано від матері ОСОБА_1 ..

Згідно з наказами Служби у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 13 лютого 2025 року малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяті на облік, як такі що перебувають у складних життєвих обставинах з підстав ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків.

Згідно з повідомленням Ніжинської гімназії №5 від 15 липня 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відраховані з гімназії відповідно до наказу від 03 лютого 2025 року у зв`язку з перебуванням у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей та зарахуванням до Ніжинської гімназії №2, діти одягнуті скромно відповідно до сезону, шкільним приладдям забезпечені достатньо, рівень успішності низький, мати мало цікавилась успіхами дітей.

Відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 30 січня 2025 року за фактичним місцем проживання в АДРЕСА_1 ,-відсутні умови для проживання дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відсутні продукти харчування та можливі ризики інфекційних кишкових розладів, на правій щоці ОСОБА_2 великий термічний опік, в присутності дітей виникають конфліктні ситуації, сварки матері зі співмешканцем, що негативно впливає на психологічний стан дітей; наявний витік газу.

У висновку виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 06 лютого 2025 року зазначено про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо синів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яких відібрано від матері 30 січня 2025 року, і які повторно перебувають на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, з підстав невиконання батьківських обов`язків без поважних причин.

Відповідно до ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч.2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведених положень ст.164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України»).

Також ЄСПЛ наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії»).

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім-права батьків.

Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі №180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі №760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі №753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі №552/2947/19, від 13 березня 2019 року у справі №631/2406/15-ц та у постанові від 24 квітня 2019 року у справі №300/908/17.

За поданими суду доказами відповідач ОСОБА_1 не в достатній мірі здійснює догляд своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які досягли відповідно 9 та 6-річного віку, та їх виховання, при цьому посилання у висновку органу опіки щодо притягнення до адміністративної відповідальності не підтверджено жодним рішенням, відповідна постанова суду не подана, також посилання згідно з позовом щодо витоку газу, як загрозу дітям зі сторони відповідача, не підтверджено даними з відповідними доказами щодо власника чи законного володільця буд. АДРЕСА_1 , а згідно з приписами цивільного законодавства власність зобов`язує, у даному випадку позов не містить даних про причетність відповідача до витоку газу за місцем проживання дітей, також свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що саме він є власником вказаного будинку. Також позов не містить доказів щодо ухилення відповідача від утримання дітей. Доказування не може грунтуватись на припущеннях, при цьому принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Також судом враховується думка у судовому засіданні малолітнього ОСОБА_2 , якому на час розгляду справи виповнилося 9 років, що є свідомим віком для надання оцінки діям та прийняття свідомих рішень, щодо бажання проживати разом із матір`ю. Вказана думка дитини не є визначальною при вирішенні справи і враховується судом у сукупності поданих суду доказів.

Також відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечує проти позбавлення її батьківських прав, вказуючи, що не втратила інтересу до синів, що свідчить про її зацікавленість у збереженні зв`язків зі своїми дітьми і бажанні брати участь у їх вихованні.

Також судом враховується відсутність доказів на підтвердження віднесення відповідача ОСОБА_1 до особи, поведінка чи дії якої можуть свідчити про негативний вплив на дітей, а тому розрив з матір`ю сімейних відносин не відповідає інтересам малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Також суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав, оскільки він не містить відомостей стосовно наявності виключних обставин, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, та які б були законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення матері батьківських прав щодо двох малолітніх дітей.

Таким чином, наразі позбавлення батьківських прав відповідача не буде ґрунтуватися на суттєвих і достатніх причинах у контексті національного законодавства та практики Європейського суду з прав людини.

Також суд зазначає, що відповідач має брати більш активну та достатню участь у вихованні та утриманні своїх малолітніх дітей, і встановлені обставини вказують на наявність підстав для того, аби попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітніх дітей, при цьому відповідач має зважати на те, що залишення нею поза увагою попередження суду про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків в подальшому може бути визнано достатньою підставою для позбавлення її батьківських прав (постанови Верховного Суду від 23 листопада 2022 року по справі №149/2510/21, від 09 червня 2023 року по справі №591/6037/21, від 06 березня 2024 року по справі №317/2256/22).

З даних підстав позов про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволенню не підлягає, натомість відповідач попереджаєтьсясудом про необхідність зміни ставлення до виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із покладенням на орган опіки та піклування Ніжинської міської ради Чернігівської області контролю за виконанням нею батьківських обов`язків.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 244, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову Виконавчого комітету Ніжинської міської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-відмовити повністю.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклавши на орган опіки та піклування Ніжинської міської ради Чернігівської області контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 05 грудня 2025 року.