Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Сідько І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Деснянський районний в місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту батьківства,

У С Т А Н О В И В :

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник зазначає, що у 1990 році мати заявниці, ОСОБА_2 перебувала у фактичних позашлюбних стосунках із ОСОБА_4 .

У результаті таких стосунків ІНФОРМАЦІЯ_1 в останніх народилася заявниця, ОСОБА_1 .

Оскільки шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 офіційно зареєстрований не був, у свідоцтві про народження заявниці дані про батька було записано за прізвищем матері заявниці та за її вказівкою.

За словами заявниці, ОСОБА_4 за життя визнав себе її батьком, проте не подавав в органи реєстрації актів цивільного стану заяви про реєстрацію батьківства.

Заявниця зазначає, що останній визнавав себе її батьком, проводив з нею час, називав заявницю своєю донькою, брав участь в її вихованні, тощо.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_4 визнає себе бабусею заявниці, підтримувала та підтримує з нею зв`язку з самого дитинства.

Встановлення факту батьківства необхідне заявниці задля юридичного оформлення родинного зв`язку, оскільки зараз ці зв`язки юридично не підтвердженні.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.07.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання заявник не з`явився, в заяві на адресу суду просила розгляд справи проводити за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила задовільнити, окрім цього, долучила до матеріалів справи оригінал висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 20.10.2025 № 50247 виданий медико-генетичним центром «Мама Папа».

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що у 1990 році мати заявниці, ОСОБА_2 перебувала у фактичних позашлюбних стосунках із ОСОБА_4 .

У результаті таких стосунків ІНФОРМАЦІЯ_1 в останніх народилася заявниця, ОСОБА_1 .

Оскільки шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 офіційно зареєстрований не був, у свідоцтві про народження заявниці дані про батька було записано за прізвищем матері заявниці та за її вказівкою.

За словами заявниці, ОСОБА_4 за життя визнав себе її батьком, проте не подавав в органи реєстрації актів цивільного стану заяви про реєстрацію батьківства.

Заявниця зазначає, що останній визнавав себе її батьком, проводив з нею час, називав заявницю своєю донькою, брав участь в її вихованні, тощо.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.12.2020, виданого Дарницьким районним у м. Києві ВДРАЦС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого ЗАГС Залізничного району міста Києва 27.12.1968 року, та визнає себе бабусею заявниці, підтримувала та підтримує з нею зв`язку з самого дитинства.

Встановлення факту батьківства необхідне заявниці задля юридичного оформлення родинного зв`язку, оскільки зараз ці зв`язки юридично не підтвердженні.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (ч. 2 і 3ст. 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно зі ст. 7 Конвенції ООН про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Питання реєстрації народження та визначення походження дитини регулюються ЦК України та СК України, Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5.

Главою 12 СК України встановлено порядок визначення походження дитини від матері та батька.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до п. 18 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім`я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження. Графи актового запису про народження "Дата народження", "Місце проживання" в розділі "Відомості про батька" у цьому випадку не заповнюються.

Враховуючи, що на час народження доньки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводився за прізвищем матері, а батько дитини був записаний за її вказівкою, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Як вбачається з дослідженого судом висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 20.10.2025 № 50247 ймовірність того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю біологічного батька, тобто біологічною бабусею дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 99,9%.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану (постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року в справі № 552/4291/22, від 31 січня 2024 року в справі № 752/13549/22).

Тлумачення статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи може бути підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку. Разом з тим, підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України, які мають оцінюватися в їх сукупності (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 квітня 2019 року у справі «Міфсуд проти Мальти», заява № 62257/15, зазначено, що наразі ДНК-тест - це науковий метод для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.

Обов`язок з доказування потрібно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Керуючись цим загальним правилом, у ч. 2 ст. 128 СК України допускаються будь-які докази, які засвідчують походження дитини.

У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Крім того, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини (пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5).

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства)може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства батько й інші перелічені особи.

За положеннями ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних юридичних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності.

Суд вважає, що в даному випадку відсутній спір про право, тому заяву розглянуто в окремому провадженні. Представник заінтересованої особи не заявляв про наявність спору про будь-яке право.

У відповідності до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Підпунктом 2.13.1 п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4 Правил)

Враховуючи досліджені судом докази, наявні в матеріалах справи, зокрема досліджений висновок ДНК експертизи від 20.10.2025 № 50247 виданий медико-генетичним центром «Мама Папа», з урахуванням викладеного, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Деснянський районний в місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту батьківства, оскільки вимоги засновані на законі, є обґрунтованими та доведеними.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 258, 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Деснянський районний в місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши в актовому записі № 1150 від 30.05.1991, що складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в графі «батько» - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_3 ;

- заінтересована особа - Деснянський районний в м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: м. Київ, просп. Червоної Калини, буд. 15А, ;

- заінтересована особа - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_4 ;

- заінтересована особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_5 .

Суддя Дмитро ПЕТРОВ