____________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/416/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

за участю:

представника позивача адвоката Черевиченко Н.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача адвоката Черевиченко Н.А. про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває справа № 947/33346/25 за позовом ОСОБА_2 , відповідно до якого просить суд витребувати у ОСОБА_1 з незаконного володіння на його користь квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на зазначену квартиру.

Ухвалою судді від 15.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 15.10.2025.

17.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

29.09.2025 від ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого він заперечує проти задоволення позовних вимог.

Підготовче засідання 15.10.2025 відкладене на 20.11.2025 за клопотанням представника позивача через її зайнятість в іншій справі.

18.11.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

20.11.2025 представником позивача подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 11 січня 2006 року між Приватним підприємством «Прогрес-Риелт» та ОСОБА_2 укладено Договір № ЛВ/Р-2-200 про інвестування, предметом якого є квартира під будівельним номером АДРЕСА_2 . 02 жовтня 2018 року державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Морозовою Ольгою Станіславівно здійснено реєстрацію права власності за ОСОБА_3 , на квартиру АДРЕСА_1 (будівельна адреса цієї квартири: квартира АДРЕСА_3 сформований в системі «Електронний суд» 19.11.2025 2 Одеса). 06 листопада 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено іпотечний договір, за умовами якого квартира за адресою: АДРЕСА_4 була передана ОСОБА_4 в іпотеку у забезпечення виконання зобов`язань за договором позики. На підставі договору купівлі-продажу № 546 від 06 серпня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В. ОСОБА_5 відчужив спірну квартиру громадянину ОСОБА_6 . 14 серпня 2020 року ОСОБА_6 передав спірну квартиру в іпотеку ОСОБА_7 на підставі договору іпотеки № 607 від 14 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н. B. 12 вересня 2024 року ОСОБА_6 на підставі договору купівліпродажу продав квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 . Упродовж 7 років дана квартира була переоформлена 5 разів, тому є підстави вважати, що наявні ризики того, що відповідач може також відчужити дану квартиру.

У підготовчому засіданні відповідач заявив про відкладення підготовчого засідання з метою ознайомитись із заявою про забезпечення позову та надання йому можливості підготувати письмові заперечення.

У підготовчому засіданні оголошена перерва до 08.12.2025.

28.11.2025 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про виклик свідків.

03.12.2025 від відповідача надійшли письмові заперечення на заяву про забезпечення позову, відповідно до яких заперечує проти вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому зазначив, що у заяві представник допустила помилку та вказала невірну адресу квартири, замість АДРЕСА_5 , зазначила недійсну назву вулиці Макаренко, чим порушила ст.183 ЦПК, що може формально призвести до труднощів виконання рішення. На думку відповідача, такий примусовий захід, як накладання арешту на нерухоме майно (квартиру), що належить відповідачу на правах приватної власності охоронюваних та гарантованих ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст. 321,325, 328 Цивільного кодексу України, підтверджених витягом про державну реєстрацією права власності, порушує відповідні статті та є неспівмірним у даному випадку з наданими копіями документів позивача, які не підтверджені належним чином, реально не встановлюють обставини викладені у позовній заяві, зокрема право власності стосовно предмета оспорювання та інші питання. Позовні вимоги та надані копії документів позивача, потребують попереднього дослідження та обґрунтування у судовому процесі для подальшого прийняття законного рішення щодо обмеження права власності відповідача відповідно до вимог ст.ст. 149, 150, 151, 152 ЦПК України. Відсутність намірів з продажу вказаної квартири відповідачем, відображаються у реальному житті, це здійснення капітальних ремонтних робіт та вкладення суттєвих грошових коштів для приведення у житловий стан помешкання, здійснення 17.09.2025 року реєстрації у вказаній квартирі рідної мати ОСОБА_8 для подальшого проживання та догляду. Вважає, що стороною позивача доказів щодо існування реальних намірів відповідача на відчуження цієї квартири або створення перешкод розгляду справи чи виконання рішення суду не надано.

Звертає увагу суду на наявність чинного рішення Одеського апеляційного суду від 29.08.2023 з того ж самого питання за позовом того ж самого позивача ОСОБА_2 , яким спростовані вимоги щодо визнання його майнових прав на вказану квартиру.

Окрім цього, до канцелярії суду 03.12.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Також 05.12.2025 до канцелярії суду від відповідача надійшла заява про ознайомлення з доказами, зокрема у вказаній заяві відповідач просив витребувати у позивача та надати можливість для ознайомлення з оригіналами або належним чином завіреними копіями відповідних документів, долучених до позовної заяви.

У підготовчому засіданні 08.12.2025 суд розглянув та задовольнив клопотання відповідача щодо виклику свідків у судове засідання під час розгляду справи по суті, про що постановив протокольну ухвалу.

Окрім цього у підготовчому засіданні розглянута заява відповідача про витребування оригіналів або належним чином завірена копія долучених до позовної заяви документів. Вказана заява задоволена частково: зобов`язано представника позивача надати оригінали долучених до позовної заяви документів для їх огляду у судовому засіданні під час дослідження письмових доказів у справі.

У підготовчому засіданні 08.12.2025 розглянута заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Представник позивача підтримала вказану заяву, посилаючись на доводи та аргументи, викладені у заяві. Також надала пояснення суду, що з 2019 року вказана квартира неодноразово відчужувалась, у тому числі і під час вирішення спорів стосовно неї у судах.В обґрунтування зазначеної заяви позивач також зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Уточнено вимогу щодо заходу забезпечення позову накласти арешт на спірну квартиру шляхом заборони її відчуження.

Відповідач заперечував проти її задоволення, при цьому надав пояснення суду, що ця квартира була придбана для подальшого проживання у ній його матері. Наразі у цій квартирі ніхто не проживає, ним здійснюється ремонт. Наразі мати проживає у квартирі, що належить їй на праві власності. Він також мешкає у власній квартирі.

Суд, розглянувши вказану заяву, перейшов на стадію ухвалення судового рішення та оголосив перерву у його проголошенні до 12.12.2025.

Отже суд, вивчивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та аргументам сторін, викладеним у заяві та запереченнях на неї, вислухавши думку сторін, дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ч. 2 ст. 150 ЦПК України дозволено суду застосувати кілька видів забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимогстатті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого суд вважає можливим заяву про забезпечення позову задовольнити.

Надані позивачем з позовною заявою документи підтверджують наявність спору між сторонами справи, вказують на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В пункті 4 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №9від 22грудня 2006року «Пропрактику застосуваннясудами цивільногопроцесуального законодавствапри розглядізаяв прозабезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК України (судовий секвестр).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Урішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Крім цього, при здійсненні судочинства суди застосовуютьКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішеннях Європейського суду з прав людини, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, Конституційного Суду України, міжнародних норм при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову судом враховано, що позивачем є фізична особа, що у встановленому законом порядку зареєстрований на території України, крім того у суду відсутні докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду по справі, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, а тому обов`язок суду щодо беззаперечного застосування до позивача зустрічного зобов`язання, який передбачений випадками переліченими у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутній.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 6 ст.154ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст.157ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Окрім цього суд при вирішення вжиття заходів забезпечення позову враховує той факт, що у власності відповідача (його родини) окрім вказаної квартири перебуває інша нерухомість, у якій відповідач та його мати фактично проживають, та у разі відчуження спірної квартири матимуть можливість проживати й надалі, що посилює ризик можливого відчуження спірної квартири без будь-яких негативних змін у звичному житті відповідача (його родини).

Також суд враховує наявність спору з приводу вказаної квартири з 2019 року, який вирішувався у судовому порядку, а також 7 відчужень вказаної квартири упродовж 9 років.

Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про існування реального ризику можливого відчуження спірної квартири.

Окрім цього суд зазначає, що спірна квартира АДРЕСА_1 . Однак назву вулиці змінено на АДРЕСА_5 .

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.08.2025, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстрована за відповідачем ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12.09.2024 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Щодо рішення Одеського апеляційного суду від 29.08.2023 з того ж самого питання за позовом того ж самого позивача ОСОБА_2 , на яке у своїх запереченнях посилається відповідач, суд зазначає, що вказане рішення ухвалене в іншій справі з іншими складом учасників справи та з інших (не тотожними у цій справі) підстав.

Під час надання оцінки наявності або відсутності ризиків, з метою недопущення яких вирішується питання щодо застосування заходів забезпечення позову, суд не враховую зазначену постанову Одеського апеляційного суду в іншій справі (№947/36398/20).

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 149, ст. 150, ст. 151, ч. 10 ст. 153, ст. 154, ч. 1ст. 157, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Черевиченко Н.А. про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності задовольнити частково.

До набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 947/33346/25 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Копію ухвали про забезпечення позову направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_7 .

Ухвала суду проголошена та підписана 12.12.2025.

Суддя Ю. А. Скриль