справа № 492/1550/25
провадження № 2/492/1166/25
УХВАЛА

26 листопада 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Варгаракі С.М.,

за участю секретаря судового засідання Богдан А.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Старенкова О.Ю.,

представниці відповідача адвоката Єфімової Л.Я. (дистанційно),

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивачки адвоката Старенкова Олександра Юхимовича про долучення доказів у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру аліментів, -

встановив:

В провадженні Арцизького районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру аліментів.

24 листопада 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивачки адвоката Старенкова О.Ю. про долучення доказів, а саме, довідку КП «Житловик» про відсутність заборгованості, психолого-педагогічну характеристику ОСОБА_3 та акт опитування свідків від 12 листопада 2025 року.

Клопотання передано судді Варгаракі С.М. 25 листопада 2025 року.

26 листопада 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» надійшли заперечення представниці відповідача адвоката Єфімової Л.Я., в яких просила залишити клопотання про долучення доказів без розгляду, у зв`язку з порушенням строків подання доказів та відсутністю заяви про поновлення строку подання доказів.

У судовому засіданні представник позивачки заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представниця відповідача, яка брала участь у судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції, заперечувала проти задоволення клопотання про долучення доказів.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши обґрунтування представника позивача, думку позивачки, заперечення представниці відповідача, суд дійшов наступного.

Статтею 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно з частиною 8 статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Отже, законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він відновленню.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі №5/452/06 та від 21 лютого 2019 року у справі № 911/4590/13.

В аспекті зазначеного суд вважає за доцільне також звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що «при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі «Walchli v. France», заява №35787/03, п. 29, 26 липня 2007 року; «ТОВ «Фріда» проти України», заява №24003/07, п. 33, 08 грудня 2016 року).

У будь-якому разі на суд покладено обов`язок надавати оцінку обґрунтованості причин пропуску строку, у тому числі суд має звернути увагу, наскільки швидко й сумлінно діяла сторона при вчиненні відповідної процесуальної дії та мотивувати підстави поновлення цього строку.

При вирішенні питання щодо дотримання позивачем процесуальних строків для долучення доказів до матеріалів справи, суд враховує те, що позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Старенков О.Ю. були обізнані про предмет та підстави позову. У своєму клопотанні та у судовому засіданні адвокат Старенков О.Ю. вказує на те, що звертається із клопотанням про долучення доказів на спростування доводів відповідача, наведених у відзиві на позов. Позивачка не мала об`єктивної можливості подати разом з позовом зазначені докази, оскільки потреба у їх поданні виникла лише після подання відповідачем відзиву на позов. Потреба у долученні доказів безпосередньо обумовлена необхідністю спростування тверджень відповідача, адже такі обставини належать до предмета доказування.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про долучення доказів подане з дотриманням положень статті 83 ЦПК України, і тому підлягає частковому задоволенню, долучити до матеріалів справи акт опитування свідків від 12 листопада 2025 року, у задоволенні клопотання про долучення довідки КП «Житловик» про відсутність заборгованості та психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись статтями 83, 259-260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

Клопотання представника позивачки адвоката Старенкова Олександра Юхимовича про долучення доказів задовольнити частково.

Долучити до матеріалів цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру аліментів долучений представником позивача адвокатом Старенковим Олександром Юхимовичем акт опитування свідків від 12 листопада 2025 року.

У задоволенні клопотання про долучення інших доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду складена 28 листопада 2025 року о 09 год. 30 хв.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Варгаракі С.М.