Справа № 583/4343/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого судді Савєльєвої А.І.,

за участю секретаря Доценко Т.Г.,

розглянувши в залі суду м. Охтирка за правилами спрощеного позовного провадження справу за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», представник позивача Ткаченко Марія Миколаївна, до ОСОБА_1 , представник відповідача ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2025 до суду надійшов зазначений позов, згідно з яким позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4171759 від 17.05.2021 у розмірі 32985,47 грн, а також понесені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 13000,00 грн витрат на правову допомогу.

Вимоги за позовом вмотивовані тим, що 17.05.2021 ОСОБА_3 уклав з ТОВ «Авентус Україна» договір про надання споживчого кредиту № 4171759 (далі - Кредитний договір) в електронній формі, відповідно до умов якого отримав кредитні кошти в сумі 10000,00 грн, які зобов`язався повернути, сплатити комісію та проценти за користування ним. На підставі договорів факторингу право грошової вимоги за цим договором перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, що станом на 19.09.2025 становить 32985,47 грн, з них: 10000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 22800,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 160 грн інфляційні збитки, 25,47 грн нараховані 3% річних, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 29.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення учасників справи, у якій відповідачеві відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов.

23.10.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кудіна О.М. надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач не пам`ятає, чи брав саме даний кредит. Позивачем не додано до матеріалів позову доказів з належної банківської установи, які є первинними бухгалтерськими документами і дійсно підтверджували б факт зарахування коштів на особисту картку відповідача. Крім того, не погоджується з розрахунком заборгованості, зазначаючи, що сплачена відповідачем 16.06.2021 сума 2850,00 грн не врахована в зменшення тіла кредиту. Вважає, що відсотки за користування кредитом були нараховані поза межами строку кредитування. Також наголошує на тому, що за даними правовідносинами сплив термін позовної давності, оскільки кредитний договір датується 17.05.2021. У зв`язку з викладеним просить за наслідками розгляду справи відмовити в задоволенні позовних вимог.

27.10.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій не погоджується з доводами сторони відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, зазначає, що договір підписано в електронній формі шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, виконання первісним кредитором своїх зобов`язань перед позивачем підтверджується належними доказами. З приводу розрахунку заборгованості зазначає, що розмір та строк нарахування відсотків погоджені сторонами, таке нарахування здійснювалося на законних підставах та з урахуванням умов договору про пролонгацію та автопролонгацію.

28.10.2025 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, згідно з яким просить суд витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» докази зарахування кредитних коштів на банківську картку відповідача.

Суд не вбачає необхідності у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки в матеріалах справи позивачем надано належні, достатні та допустимі докази, які підтверджують факт перерахування первісним кредитором коштів у розмірі 10000,00 грн на банківську картку, вказану відповідачем.

03.11.2025 від представника відповідача надійшло заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості, згідно з яким звертає увагу, що відповідачем не надавалася згода на нарахування процентів після спливу встановленого договором тридцятиденного строку кредитування.

05.11.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, згідно з якими звертає увагу, що в кредитному договорі сторонами було погоджено окремі випадки пролонгації договору: пролонгація у зв`язку із вибором позичальником умов пролонгації та сплатою певної суми грошових коштів в залежності від обраних умов, а також автоматична пролонгація договору у зв`язку із продовженням користування позичальником кредитом.

Представник позивача в позовній заяві просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «Коллект Центр».

Відповідач та його представник адвокат Кудін О.М. належним чином повідомлені про розгляд справи, стороною відповідача подано відзив на позовну заяву.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Встановлено, що 17.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір № 4171759 (а.с. 7-12), за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати відповідачеві кредит у гривні у сумі 10000,00 грн, а відповідач, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом (пункт 1.2, 1.3 кредитного договору).

Пунктом 1.4 кредитного договору узгоджено строк кредитування, а саме строком на 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього договору..

Відповідно до п.п. 1.5.1, 1.5.2 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день, знижена процентна ставка 0,95% в день.

Згідно з п. 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

Відповідно до п. 4.3.1 кредитного договору у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Пунктом 6.1 кредитного договору визначено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включено із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів.

До укладення кредитного договору 17.05.2021 ОСОБА_1 підписано також паспорт споживчого кредиту, в якому йому була надана інформація щодо умов кредитування (а.с. 13- 15).

17.05.2021 ТОВ «Авентус Україна» виконано свої зобов`язання за договором та перерахувало на картку № НОМЕР_1 , номер якої надано йому позичальником, кредитні кошти в сумі 10000,00 грн (номер транзакції в системі EasyPay - 945148053), що підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 28.01.2025 №7/7229 (а.с. 20-21).

Відповідно до Договору факторингу № 24-01/2022 від 24.01.2022, ТОВ «Авентус Україна» передав, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняв право грошової вимоги, що належить ТОВ «Авентус Україна», і став кредитором за кредитними договорами укладеними між ТОВ «Авентус Україна» та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами (а.с. 52-56).

Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу № 16-12/2021-43 від 16.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 4171759 від 17.05.2021 на загальну суму заборгованості - 32800,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 22800,00 грн (а.с. 67).

Відповідно до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» передав, а ТОВ «Коллект Центр» прийняв право грошової вимоги, що належить ТОВ «Вердикт Капітал», і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «Вердикт Капітал» та боржниками, зазначеними у додатках, у розмірі портфеля заборгованості. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами (а.с. 33-38).

Згідно з Реєстром боржників до Договору № 10-01/2023про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 4171759 від 17.05.2021 на загальну суму заборгованості - 32985,47 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 22800,00 грн, заборгованість за порушення грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України 185,47 (а.с. 51).

Відповідно до розрахунів заборгованості відповідача по вказаному кредитному договору, наданих позивачем, ТОВ «Авентус Україна» за період з 17.05.2021 по 16.06.2021 було нараховано 2850,00 грн. відсотків, які були сплачені відповідачем, та за період з 17.06.2021 по 14.10.2021 (120 календарних днів) було нараховано 22800 грн відсотків, які відповідач не сплатив. Крім того, ТОВ «Вердикт Капітал» було нараховано 3 % річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України в розмірі 25,47 грн та інфляційні збитки за користування грошовими коштами в розмірі 160,00 грн (а.с. 24-32)

Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Доказів того, що ОСОБА_1 належним чином виконав зобов`язання як до, так і після відступлення права вимоги, нею не надано.

Факт виконання первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» своїх зобов`язань за договором та перерахування на картку № НОМЕР_1 , номер якої надано йому позичальником, кредитних кошти в розмірі 10000,00 грн (номер транзакції в системі EasyPay - 945148053), що підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 28.01.2025 №7/7229 (а.с. 20-21).

Суд погоджується з розрахунками, наданими позивачем, в частині нарахування відповідачеві відсотків у розмірі 22800,00 грн, оскільки таке нарахування здійснювалося у відповідності з п.п. 1.4, 4.3.1, 1.5.1, 1.5.2 кредитного договору та в межах строку кредитування (30 днів + пролонгація строку кредиту у відповідності з розділом 4 договору).

Із зазначеного розрахунку вбачається, що 16.06.2021 відповідачем було здійснено оплату відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2850,00 грн, що свідчить про визнання ним боргу.

Відповідно до п. 4.2.2 кредитного договору пропозиція споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що шляхом сплати 16.06.2021 відсотків за 30 днів користування кредитом відповідачем здійснено пролонгацію договору на 30 днів. Крім того, пунктом 4.3.1 підписаного сторонами кредитного договору передбачена можливість автоматичної пролонгації у випадку наявності у споживача заборгованості по кредиту на дату закінчення договору. Тобто, погоджений строк кредитування (30 днів) було продовжено 16.06.2021 на 30 днів відповідно до п. 4.2.2 кредитного договору, а після спливу цього тридцятиденного строку ще на 90 днів відповідно до п. 4.3.1 кредитного договору. Тому загальний строк, згідно з яким позивач мав право нараховувати відсотки за користування кредитом 150 днів.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних у розмірі 25,47 грн та інфляційних збитків у розмірі 160,00 гривень, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 18 Прикінцевих перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником грошового зобов`язання за договором, відповідно якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що таке прострочення неустойка (штраф, пеня) та інші платежі сплата за яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за (прострочення виконання, невиконання, часткове виконання) за такими договорами підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором № 4171759 від 17.05.2021 року в сумі 32800,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10000,00 грн та відсотків за користування кредитом у розмірі 22800,00 грн.

Щодо доводів представника відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст. 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №291, від 29.04.2020 №313 та від 04.05.2020 №332 постановлено (поміж-іншим), установити з 12.03.2020 по 22.05.2020 на усій території України карантин.

02.04.2020 Президент України підписав Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)». Закон опубліковано і він набрав законної сили.

Відповідно до п. 11 Закону під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019), Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003р., №№ 40-44, ст. 356) доповнено пунктами 12-14 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Пізніше, 15.03.2022 Верховною радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності з 17.03.2022. Вказаним законом було доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Оскільки кредитний договір було укладено 17.05.2021 року, тобто під час дії карантину, а згодом воєнного стану, у задоволенні клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності в цій частині слід відмовити.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, витрати на правничу допомогу в сумі 13000 грн позивач доводить Договором про надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2025, заявкою на надання юридичної допомоги № 1215 від 01.08.2025 року витягом з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 з детальним описом наданих послуг (а.с. 75-81).

При вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії витрат на професійну правничу допомогу.

При вирішення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (становлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Крім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Лавенс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Таким чином, виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, слід дійти висновку про неспівмірність заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 13000,00 грн., який є завищеним, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 2000,00 грн.

Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с. 6).

Таким чином, враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог (99,4%), на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 4395,87 грн ((2000 грн + 2422,40 грн) х 99,4%).

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 178, 247, 265 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 205, 207, 509, 512-514, 516, 525, 526, 530, 610-611, 615, 626-629 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», представник позивача Ткаченко Марія Миколаївна, до ОСОБА_1 , представник відповідача Кудін Олександр Михайлович, про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за кредитним договором № 4171759 від 17.05.2021 у розмірі 32800,00 грн (тридцять дві тисячі вісімсот гривень, 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) понесені позивачем судові витрати в розмірі 4395,87 грн (чотири тисячі триста дев`яносто п`ять гривень, 87 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.І.Савєльєва