Справа № 606/2062/25
05 грудня 2025 року м. Теребовля
Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Мельник А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Згідно позовної заяви місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .
З відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих на запит суду, поданий на виконання вимог частин шостої, восьмої статті 187 ЦПК України, слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.10.2013 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, у позовній заяві зазначено, що позивач ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , однак зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , вказані відомості підтверджуються матеріалами справи.
Згідно частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до частини першої статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Позивач пред`явила позов за місцем свого фактичного проживання.
Водночас частиною першою статті 28 ЦПК України передбачено можливість розгляду позовів про стягнення аліментів саме за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Верховний Суд у постанові від 24.06.2024 у справі № 554/7669/21 висловив правову позицію про те, що порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (ст. 378, п. 6 ч. 1 ст. 411 ЦПК України). Перелік справ з альтернативною підсудністю закріплений у ст. 28 ЦПК України, зокрема, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення. Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа. Положення ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.
Отже, нормами ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. Використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.
Як визначено частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації, в порядку частини 6 цієї статті, буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до частини третьої статті 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Враховуючи вказане вище, суддя приходить до висновку, що дана справа не підсудна Теребовлянському районному суду Тернопільської області та має бути передана за підсудністю до Золочівського районного суду Львівської області.
Керуючись статтями 27,31,32,187,258,260,353,354 ЦПК України, суддя
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Мельник