Провадження № 22-ц/812/2029/25 Головуючий суду першої інстанції Сокол Ф.Г.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року м. Миколаїв Справа № 474/593/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Крамаренко Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2025 року, повне судове рішення складено 20 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Сокола Ф.Г., в залі судового засідання в с-ще Врадіївка, за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором про виконання робіт по розробці проекту землеустрою,

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2025 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі- ФОП ОСОБА_2 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором про виконання робіт по розробці проекту землеустрою.

Позов мотивований тим, що 12 серпня 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 382/МЗ на виконання робіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, за умовами якого виконавець зобов`язався виконати, а замовник оплатити роботи по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років орієнтовною площею 1,0145 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 . Договір було укладено на 6 місяців (179 днів).

Вартість робіт складає 40 000 грн, при цьому перед початком роботи, протягом двох тижнів з моменту підписання договору замовник на підставі рахунку сплачує виконавцю аванс у розмірі 50 % від основної суми договору, тобто 20 000 грн.

У визначені між сторонами строки проект землеустрою було виготовлено (розроблено), погоджено та внесено відомості щодо земельної ділянки до державного земельного кадастру, отримано кадастровий номер :01:008:0084. Додатково вказаний проект було погоджено судовим експертом.

Три примірники проекту землеустрою та витяг з Державного земельного кадастру 22 листопада 2022 року через засоби поштового зв`язку Нова пошта було надіслано та отримано ОСОБА_1 , однак останній зобов`язання щодо розрахунку за надані послуги не виконав.

15 березня 2025 року відповідачу було надіслано претензію щодо погашення залишку боргу за надані послуги, яка залишена без виконання.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 000 грн заборгованості за договором на виконання робіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду від 12 серпня 2022 року № 382/МЗ.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 заборгованість за договором на виконання робіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду від 12 серпня 2022 року № 382/М3, в сумі 20 000 грн, а також 1 211.20 грн судового збору та 4 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду мотивовано тим, що судом встановлено та не спростовано відповідачем, що виконавець виконав умови договору укладеного між сторонами.

Водночас, замовником не виконано умови договору щодо повної оплати виконаних робіт у розмірі залишку 50% від загальної суми їх вартості 40 000 грн (20 000 грн).

Також відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин щодо неналежного виконання умов договору.

Не погодившись з рішення суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального права просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що посилання у відзиві на рішення у справі 420/30191/24 зроблено ОСОБА_1 з метою доведення невідповідності проекту землеустрою вимогам частини 9 статті 88 Водного кодексу України, вказане рішення оприлюднено в ЄДРСР та є в загальному доступі.

Суд першої інстанції повинен був врахувати вже встановленні даним рішенням факти та прийняти їх за основу в своєму рішенні.

Проте, суд першої інстанції проігнорував встановлені іншими судами факти невідповідності проекту землеустрою нормам законодавства.

Акт приймання-передачі ОСОБА_1 не було підписано, оскільки якість, обсяг або фактичне виконання не підтверджені даний проект землеустрою зроблено з явним порушенням водного законодавства. Отже відсутній факт, який породжує обов`язок оплатити роботу.

Позивачем не було надано до суду першої інстанції доказів направлення акту для підписання замовнику, в справі відсутні докази повідомлення про готовність до здачі робіт, немає претензій чи листування, яке свідчить про спробу передати результат роботи.

Відсутність акту не підтверджує фактичного виконання робіт і не створює обов`язку оплатити.

Позивач не довів, а суд першої інстанції не врахував, відсутність підстав виникнення у замовника обов`язку з оплати.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05 травня 2022 року № 92 фізична особа-підприємець ОСОБА_2 здійснює види економічної діяльності, зокрема за КВЕДом 71.12 «Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах». Має кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № 000018 від 24 грудня 2012 року та ліцензію Держкомзему України на землеоціночні роботи серія АГ № 583039 від 10 лютого 2012 року.

За встановленими обставинами у судових рішеннях в адміністративній справі № 420/20582/23 встановлено, що рішенням державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Гаврющенко О.В. 13 жовтня 2020 року зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомості базу відпочинку за адресою: АДРЕСА_1 .

12 серпня 2022 року між замовником ОСОБА_1 та виконавцем ФОП ОСОБА_2 , який діє на підставі ліцензії на ведення землевпорядних та землеоціночних робіт, ліцензії на виконання топографо-геодезичних, картографічних робіт, виданої Державною службою геодезії, картографії та кадастру, було укладено договір № 382/М3 на виконання робіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років.

У розділі 1 договору «Предмет» сторони погодили, що виконавець зобов`язується виконати, а замовник оплатити роботи по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років орієнтовною площею 1,0145 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 .

Обов`язки виконавця визначені у розділі 2 договору, зокрема, що останній зобов`язався самостійно здійснити необхідну організаційно-комерційну роботу, виконати всю переддоговірну роботу та здійснити інші необхідні дії у відповідності до завдання замовника. По закінченню робіт надати проект землеустрою замовнику та передати останньому всі права та документи, що складають зміст послуги, а саме - Проект землеустрою та витяг з Державного земельного кадастру. Також у цьому розділі договору визначено, що виконавець не несе відповідальності за формулювання (неприйняття, неправильного оформлення, не вірне формулювання чи взагалі неприйняття рішення з будь-яких причин) рішення сесії Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою… та Про затвердження проекту землеустрою…, а також за дії державних кадастрових реєстраторів (які відмовляють у внесенні ділянки). Виконавець не несе відповідальності за зауваження кадастрових реєстраторів, які будуть стосуватися відсутності погодження меж органом місцевого самоврядування на Акті передачі межових знаків на зберігання та Акті погодження меж з суміжними землевласниками та землекористувачами. А також замовник та виконавець розуміють, що розроблення проекту землеустрою за принципом мовчазної згоди є непопулярним серед органів місцевого самоврядування та затвердження проекту землеустрою в подальшому є ризикованим.

Відповідно до розділу 3 Договору замовник зобов`язується передати виконавцю технічні завдання та іншу необхідну для роботи документацію протягом 5 днів з моменту підписання договору, а також прийняти від виконавця надані послуги і сплатити їх вартість. Він же зобов`язався самостійно погодити межі земельної ділянки з суміжними землевласниками та землекористувачами, а також самостійно погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з відповідними службами (за необхідності). Виконавець допомагає замовнику у погодженні проекту з відповідними службами, роз`яснює порядок погодження проекту та допомагає у роздруківці клопотань на сесію, листів на погодження.

У розділі 4 Договору Застереження та зняття відповідальності сторони погодили, що замовник підписуючи договір розуміє і гарантує, що аванс та взагалі розробка вказаного проекту землеустрою є його комерційним ризиком, і в разі непогодження (або незатвердження) проекту землеустрою не буде вимагати повернення авансу чи інших платежів. Виготовлення проекту землеустрою щодо введення земельної ділянки є комерційним ризиком замовника. Виконавець підписуючи цей договір розуміє, що на сьогодні відсутній Детальний план території, і незатвердження проекту землеустрою - можливе.

Порядок розрахунків між сторонами Договору визначено в розділі 5 Договору, а саме вартість всіх робіт складає 40 000 грн. Перед початком роботи протягом двох тижнів з моменту його підписання замовник на підставі рахунку сплачує 50% вище вказаної суми для початку робіт. Після виконання робіт замовник і виконавець підписують акт приймання-передачі проекту землеустрою та роботи в цілому, замовник сплачує останні 50% виконавцю на підставі рахунку.

Виконавець зобов`язується виконати роботу протягом 179 календарних днів з моменту отримання оплати за роботу та необхідних документів, у тому числі рішення Світловодської міської ради Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та сплати авансу. Договір вважається закінченим після підписання Акту приймання-передачі робіт та отримання Витягу з Державного земельного кадастру.

У 2022 році ФОП ОСОБА_2 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код згідно КВЦПЗ 07.01) на території Южненської міської (колишньої Сичавської сільської) ради, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 54 км, буд № НОМЕР_1 , Одеського (колишнього Лиманського) району Одеської області (далі - по тексту Проект землеустрою). Додатками до вказаного проекту землеустрою є: пояснювальна записка; заява щодо дотримання вимог статті 28 Закону України Про землеустрій; завдання на виконання робіт; заява щодо виготовлення проекту землеустрою; копія документів що посвідчують особу; клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою; повідомлення про замовлення проекту землеустрою; договір про розроблення проекту землеустрою; експлікація земель; копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, які розташовані в межах земельної ділянки; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного документування; викопіювання; схема планової основи, схема знімальної основи та каталоги координат планової та знімальної основи; польовий журнал; абрис земельної ділянки; зведений план земельних ділянок; план відведення земельної ділянки; відомості про встановлені межові знаки; протокол засідання № 3 робочої групи ГО АФЗУ 15 грудня 2017 року; план меж земельної ділянки; відомості про обчислення площі та каталог координат точок повороту меж земельної ділянки; відомості перерахунку координат; план меж зон обмежень (обтяжень) та сервітути; схема перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість); перелік обмежень у використанні земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки; додатки до проекту землеустрою; лист-пояснення ОСОБА_2 ; технічний звіт з кадастрової зйомки; висновок судового експерта Рапача К,В.; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки - вибірково; копії кваліфікаційних сертифікатів розробнику проекту; довідку про технічне забезпечення.

У пояснювальній записці до проекту землеустрою зазначено, що підставою для виготовлення проекту землеустрою, являється пункт 7 статті 118 Земельного кодексу України та договір на виконання робіт від 12 серпня 2022 року № 382/М3. Керуючись положеннями 7 частини 3 статті 118 ЗК України громадянин ОСОБА_1 не отримавши від Южненської сільської ради Одеського району Одеської області відповіді на своє клопотання від 29 червня 2022 року, уклав договір з ФОП ОСОБА_2 договір № 382/М3 та повідомив Южненську міську раду Одеського району Одеської області листом-повідомленням від 12 серпня 2022 року про укладення договору та початок розробки проекту землеустрою. Даний проект землеустрою ОСОБА_1 розроблено без надання згоди органом влади. Проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбачено формування нової земельної ділянки із земель комунальної власності. Землевласник - Южненська міська рада, форма власності - комунальна, категорія земель - землі рекреаційного призначення, код 500, цільове призначення згідно КВЦПЗ - 07.07 земельні ділянки запасу (земельні ділянки які не надані у власність або користування громадянам, юридичним особам), угіддя згідно КВЗУ - 014.00 землі, які використовуються для відпочинку та оздоровлення. У розділі 7 пояснювальної записки визначені обмеження у використанні земель - код обмеження 05.01, назва - водоохоронна зона (водоохоронна зона навколо Чорного моря), підстава встановлення обмеження - Земельний кодекс; площа га 1,0271.

08 вересня 2022 року до Державного земельного кадастру про земельну ділянку внесено наступні відомості про земельну ділянку: кадастровий номер :01:008:0084; місце розташування - АДРЕСА_1 ; категорія земель - рекреаційного призначення; вид цільового призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення; площа 1,0271 га; інформація про документацію із землеустрою, за якою здійснено державну реєстрацію земельної ділянки - проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок 12 серпня 2022 року ФОП ОСОБА_2 ; відомості про обмеження у використанні земельної ділянки - водоохоронна зона; площа земельної ділянки (її частини) на яку поширюється дія обмеження - 1,0271.

Відповідно до експрес-накладної від 22 листопада 2022 року № 0779 логістичної компанії Нова пошта відправником ОСОБА_2 направлено одержувачу ОСОБА_1 посилку, опис відправлення - інші документи.

10 жовтня 2022 року на підставі заяви ОСОБА_1 від 15 вересня 2022 року, що надійшла до ТОВ Незалежна судова експертиза і оцінка засобами електронного зв`язку, з додатками (клопотанням про проведення дослідження з питань землеустрою, проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років орієнтовною площею 1,0145 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 , копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та планом фактичного розташування земельної ділянки по відношенню до меж водоохоронної зони і прибережної захисної смуги), було проведено дослідження з питань землеустрою, з наступних поставлених заявником питань: 1) Чи відповідає склад, зміст та правила оформлення розробленої документації із землеустрою на земельну ділянку (Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 1,0271 га, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 ) вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування. Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності.

Відповідно до висновку судового експерта Арашина О. № 32/10.20/2022 від 10 жовтня 2022 року, за результатами дослідження зроблені наступні висновки: склад, зміст та правила оформлення розробленої документації із землеустрою на земельну ділянку (Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 1,0271 га, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 в оренду на 49 років) відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, але містить неточності технічного характеру, які можуть бути усунуті під час доопрацювання.

15 березня 2025 року ОСОБА_1 направлено ФОП ОСОБА_2 претензію про погашення боргу в сумі 20 000 грн протягом двох тижнів. Додатками до листа значиться копія договору № 382/М3, Витяг з ДЗК, копія висновку експерта ОСОБА_3 , рахунок на погашення боргу від 15 березня 2025 року та Акт прийому-передачі робіт згідно договору № 382/М3 підписаний ФОП ОСОБА_2 та скріплений печаткою цього ФОП. (претензія від 15 березня 2025 року, фіскальний чек АТ Укрпошта, рахунок, акт прийому-передачі робіт).

Між тим, Акт прийому передачі робіт замовником не підписаний.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції повною мірою не відповідає.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції дійшов виноску, що між сторонами виникли правовідносини у зв`язку з укладеним сторонами договором про надання послуг та ці правовідносини регулюються статтями 901-903, 906 ЦК України.

Між тим, колегія апеляційного суду з такими висновками не погоджується.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Зазначені поняття містяться в ЦК України.

Основною ознакою надання послуги є її споживання в процесі вчинення певної дії. Це означає, що послуга не матеріалізується.

Основною ознакою договору підряду є передача підрядником результатів виконаних робіт замовнику. Тобто ми маємо матеріальний результат.

При здійсненні господарської діяльності існує кілька різних форм підрядної діяльності, включаючи:

-будівельній підряд;

-підряд для виконання побутових послуг;

-підряд на виконання проектних та дослідницьких робіт.

Головним критерієм, за яким розмежовуємо договори про надання послуг та підрядний об`єкт договору підряду є матеріальний, а послуга не має матеріального вираження.

У справі, що переглядається, сторонами було укладено договір на виконання робіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 . По закінченню робіт виконавець зобов`язаний передати замовнику виконаний ним проект землеустрою та витяг з Державного земельного кадастру.

Отже, між сторонами у цій справі виникли правовідносини у сфері виконання підрядних робіт по розробці проекту землеустрою. На підставі укладеного сторонами Договору, позивач зобов`язався у порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконати роботи по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років орієнтовною площею 1,0145 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з частинами 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, за змістом якої цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (частина 1 статті 853 ЦК України).

В частині 1 статті 854 ЦК України закріплено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з частиною 4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

За змістом частин 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 12 ЦПК України судочинство у судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19).

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 ЦПК України, втрачає сенс.

Як встановлено судом першої інстанції зобов`язання між сторонами виникли на підставі договору, який за своєю правовою природою є договором підряду. За договором позивач зобов`язався виконати роботи по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, а замовник оплатити роботи по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років орієнтовною площею 1,0145 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що сторонами у договорі чітко погоджено порядок виконання робіт, обсяг та відповідно порядок оплати. Так, зокрема, в розділі 5 договору наведено інформацію щодо вартості всіх робіт, яка складає 40 000 грн, при цьому перед початком роботи, протягом двох тижнів з моменту підписання договору замовник на підставі рахунку сплачує виконавцю аванс у розмірі 50 % від основної суми договору, тобто 20 000 грн. Аванс відповідачем було сплачено.

У визначені між сторонами строки проект землеустрою було виготовлено (розроблено), погоджено та внесено відомості щодо земельної ділянки до державного земельного кадастру, отримано кадастровий номер :01:008:0084. Додатково вказаний проект було погоджено судовим експертом.

Три примірники проекту землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру та акт виконаних робіт 22 листопада 2022 року через засоби поштового зв`язку Нова пошта було надіслано та отримано ОСОБА_1 , однак останній зобов`язання щодо розрахунку за надані послуги не виконав та акт не підписав.

Судом встановлено, що відповідачем відповідного належного реагування на отримані від позивача проекти здійснено не було та негайно не повідомлено позивача про обґрунтовані зауваження щодо виконаної позивачем роботи.

15 березня 2025 року позивачем через засоби поштового зв`язку була направлена претензія відповідачу про оплату його роботи за договором та направлено акт про виконані роботи для підписання сторони замовника робіт.

Одна ця претензія залишена без відповіді та акт прийому - передачі робіт не підписано відповідачем.

Як вірно встановлено судом першої інстанції у даному випадку, як законом, так і договором було передбачене відповідне право позивача на складання одностороннього акту виконаних робіт, що спрямоване на захист інтересів замовника, в той же час, якщо замовник безпідставно відмовляється від належного оформлення прийняття виконаної роботи, суду необхідно встановити обґрунтованість такої відмови та виконання послуг позивачем.

Непідписання замовником актів приймання робіт без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Таких висновків також дотрималася Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02 червня 2023 року у справі № 914/2355/21.

За такого доводи апеляційної скарги про те, що відсутність акту не підтверджує фактичного виконання робіт і не створює обов`язку оплатити є неприйнятними.

Якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Водночас, апеляційним судом встановлено, що у відзиві на позов та у апеляційній скарзі відповідачем наведено перелік зауважень щодо виконаного позивачем проекту, у зв`язку з чим відповідач не оплачує в повному обсязі надані позивачем послуги.

Так, відповідач стверджує, що проект землеустрою розроблено позивачем з численними недоліками та порушеннями законодавства, які були встановлені під час вирішення питань його затвердження, про що неодноразово повідомлялось позивачу.

Такі висновки зроблені відповідачем у зв`язку з тим, що Южненською міською радою Одеського району Одеської області йому було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та таку відмову було оскаржено в судовому порядку, де було з`ясовано, що наданий проект складений без урахування містобудівельної документації, відсутні врахування прибережної захисної смуги.

Перевіривши визначені відповідачем зауваження, колегія суддів зазначає наступне: по-перше, умови укладеного договору підряду містять застереження, а саме: пункти «4.1. Замовник, підписуючи даний договір, розуміє та гарантує, що аванс та взагалі-розробка вказаного проекту землеустрою, є його комерційним ризиком, і, в разі непогодження (або) незатвердження) проекту землеустрою не буде вимагати повернення авансу чи інших платежів. 4.2. Виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є комерційним ризиком Замовника. 4.3. Виконавець, підписуючи даний договір, розуміє, що на сьогодні відсутній Детальний план території, і не затвердження проекту землеустрою-можливе. 4.4. Виконавець та Замовник розуміють застереження, які прописані в пункті 2.6 цього договору.» Пунктом 2.6. зазначеного Договору сторони узгодили, що «Виконавець не несе відповідальності за формулювання (неприйняття, неправильного оформлення, не вірне формулювання чи взагалі неприйняття рішення з будь-яких причин) рішення сесії «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою…» та «Про затвердження проекту землеустрою…», а також за дії державних кадастрових реєстраторів (які відмовляють у внесенні ділянки). В усіх зазначених у пункту 2.6 випадках, Виконавець, в усній чи письмовій формі допомагає замовнику та надає посилання на законодавство. А також виконавець не несе відповідальності за зауваження кадастрових реєстраторів, які будуть стосуватися відсутності погодження меж органом місцевого самоврядування на Акті передачі межових знаків на збереження та Акті погодження меж з суміжними землевласниками та землекористувачами. А також замовник та Виконавець розуміють, що розроблення проекту землеустрою за принципом мовчазної згоди є «непопулярним» серед органів місцевого самоврядування та затвердження проекту землеустрою в подальшому є ризикованим»; по-друге, за висновком судового експерта від 10 жовтня 2022 року за результатами проведення дослідження з питань землеустрою проект землеустрою відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним актам з питань землеустрою та землекористування; по трете, проект землеустрою був перевірений кадастровим реєстратором та визнаний таким, що відповідає законодавству у зв`язку з чим земельна ділянка, що була об`єктом розробки внесена до Державного земельного кадастру та їй надано відповідний кадастровий номер; по- четверте, відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду в адміністративній від 23 квітня 2025 року у справі № 420/3019/24, на яку посилається скаржник, суд дійшов висновку, що саме Держгеокадастр зобов`язаний врахувати прибережні захисні смуги при погодженні документації із землеустрою та Держводагенство, яке погоджує проекти щодо розмірів та режиму користування смуг відведення. Крім цього колегія суддів зауважила, що відсутні докази звернення ОСОБА_1 до Держводагентсва з метою погодження проекту щодо розмірів та режиму користування смуг відведення, що свідчить про невиконання ОСОБА_1 вимог частини 9 статті 88 Водного Кодексу України.

Крім того, за умовами договору підряду від 12 серпня 2022 року ОСОБА_1 замовив саме розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років орієнтовною площею 1,0145 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення ( бази відпочинку) за адресою: АДРЕСА_1 .

При розробці проекту землеустрою землі рекреаційного призначення визначається цільове призначення нерухомого майна, що зведено на земельній ділянці, вивчаються суміжні земельні ділянки, технічна, містобудівна документація на вже збудоване нерухоме майно. У договорі проект виготовлявся саме для відведення земельної ділянки рекреаційного призначення.

Отже, замовник за умовами договору погодився на розробку проекту землеустрою без отримання згоди міськради на таку розробку, та всі ризики щодо незатвердження такого проекту за умовами договору замовник відніс на свій рахунок.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано визначено, що матеріалами справи повністю спростовуються заперечення відповідача щодо невідповідності розробленого проекту земельному законодавству та інших нормативним актам, а обставина неприйняття останнім наданих позивачем послуг є порушенням умов укладеного між сторонами Договору.

З урахуванням встановлених обставин на підставі поданих сторонами доказів, суд першої інстанції правильно зазначив, що позивачем виконано зобов`язання визначені договором, тоді як відповідач, згідно встановлених у договорі строків, є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання з повної оплати вартості наданих позивачем робіт за договором на суму в розмірі 20 000 грн, які безпідставно не прийняті відповідачем, отже наявні підстави для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не було надано до суду першої інстанції доказів направлення акту для підписання замовнику, відсутні докази повідомлення про готовність до здачі робіт, немає претензій чи листування, яке свідчить про спробу передати результат роботи не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявні докази відправлення зазначених документів на адресу відповідача. Ці докази відповідачем не спростовані. Крім того, саме за заявою ОСОБА_1 проводилась експертиза за результатами проведення дослідження з питань землеустрою у жовтня 2022 року та саме ОСОБА_1 надавав розроблений проект для його затвердження.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанцій, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Водночас, суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи та надавши правильну оцінку доказам сторін, помилково послався на інші норми матеріального права, що, на думку апеляційного суду є підставою для зміни мотивувальної частини судового рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина 4 статті 376 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а мотивувальна частини рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, підлягає зміні з викладенням її у редакції цієї постанови. В іншій частині оскаржуване рішення слід залишити без змін.

З огляду на приписи статті 141 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2025 року в мотивувальній частині змінити, виклавши її в редакції цієї постанови.

В іншій частині оскаржене судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Т.В. Крамаренко

Повне судове рішення складено 02 грудня 2025 року.