Справа № 466/2192/25 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/1833/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Хоцяновича О.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , який зареєстрований 13.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №856.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що 13.07.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому у них є п`ятеро дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак, сімейне життя між подружжям не склалося, почали виникати непорозуміння та суперечки з різних питань спільного життя, фактично шлюбні відносини припинились і носять формальний характер, спільне господарство подружжям не ведеться, втрачено почуття любові, взаємоповаги та розуміння, що унеможливлює збереження сім`ї, незважаючи на всі намагання сторін налагодити стосунки.

Вважає, що шлюбні відносини між сторонами не можуть бути поновлені, оскільки це суперечитиме інтересам кожного з подружжя та викликатиме психологічний дискомфорт у сім`ї, від чого, в тому числі, страждатимуть і діти.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06 травня 2025 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований 13.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №856.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2 , просив його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що ним було подано до суду першої інстанції клопотання про надання строку для примирення подружжя, однак, суд в порушення вимог ст.111 СК України, ч.7 ст.240, п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, таке клопотання проігнорував.

Вважає, що порушення судом першої інстанції наведених вище норм матеріального та процесуального права є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

На переконання відповідача, звернення позивачки з даним позовом було викликане негараздами, які виникли в їхній сім`ї, на фоні емоційних переживань, проте, він намагається їх залагодити, оскільки подружжя має п`ятеро дітей, які повинні зростати в повноцінній сім`ї.

Вважав, що є можливість збереження їхньої сім`ї, тому й заявляв клопотання про надання подружжю строку для примирення.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року надано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк для примирення подружжя два місяці. На час примирення сторін провадження у справі зупинено.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року поновлено провадження у справі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, 04.11.2025 року подав до суду додаткові пояснення, в яких повідомив, що внаслідок вчинених дій та заходів, що проводилися ним з метою примирення з позивачкою, досягти примирення не вдалося, позивачкою проігноровано та не зроблено жодного кроку назустріч, тому він втратив надію на можливість збереження сім`ї. Просив розглянути справу у відсутності його сторони.

Заслухавши пояснення позивача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

У відповідності до статті 51 Конституції України, статей 24, 56 Сімейного кодексу (далі СК) України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу та його збереження не допускається.

У відповідності до вимог ст.ст.56, 104, 105 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини внаслідок розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Враховуючи наведені вище норми матеріального закону й те, що апеляційним судом надавався сторонам строк для примирення тривалістю 2 місяці, однак, подружжя за цей час не примирилось, позивач підтримала свою категоричну позицію щодо розірвання шлюбу з відповідачем, тому в колегії суддів немає підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, задовольняючи позов, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам та волі одного з подружжя позивача, яка не бажає зберігати шлюб з відповідачем.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, не допустив порушень норм процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 10 листопада 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич