Справа № 702/972/25
Провадження № 2/702/646/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Барської Т.М.

за участю секретаря судового засідання Возної В.В.

позивач, відповідач не з`явилися,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

08.10.2025 через підсистему «Електронний суд» представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 (далі у тексті також відповідач, позичальник) на користь ТОВ «Споживчий центр» (далі у тексті також позивач, кредитодавець) заборгованість за Кредитним договором №19.03.2025-100000599 від 19.03.2025 у сумі 14290,00 грн. та сплачений судовий збір.

Заявлені вимоги представник позивача мотивує тим, що 19.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір (оферти) №19.03.2025-100000599, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит у розмірі 2500,00 грн. строком на 189 днів, визначена незмінна фіксована процентна ставка «Стандарт» в розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 5 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів.

Водночас, сторони дійшли згоди, що фіксована незмінна процентна ставка «Економ» у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт».

Період користування кредитом кожний наступний 21-й день з дня надання кредиту (черговий період).

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за Договором він виконав у повному обсязі. Однак відповідач отримані у власність на умовах платного користування грошові кошти не повертає, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 14290,00 грн., яка складається з основного боргу в розмірі 4500,00 грн., боргу за процентами у розмірі 6595,00 грн., боргу за комісією з надання кредиту у розмірі 315,00 грн., боргу за додатковою комісією в розмірі 630,00 грн та 2250, 00 грн. неустойки.

Для захисту свого порушеного права позивач звернувся з позовом до суду.

Прийнятою 13.10.2025 ухвалою у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін і відповідачу наданий термін для подання відзиву на позов.

У судове засідання представник позивача ТОВ «Споживчий центр» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у тексті позовної заяви просив проводити розгляд справи у відсутність представника ТОВ «Споживчий центр», проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку, жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи суд не встановив, тому справа розглянута за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою.

Оскільки відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд встановив, що відповідно до копії Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 19.03.2025 ТОВ «Споживчий центр» пропонує укласти кредитний договір, який складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), що розміщена на сайті кредитодавця, Заявки сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитодавця, та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в СМС-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

Кожна сторінка Пропозиції підписана електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором Е867 (а.с.17-20).

За змістом Заявки кредитного договору №19.03.2025-100000599 (кредитної лінії) кредитодавець, відповідно до умов договору №19.03.2025-100000599 (кредитної лінії) від 19.03.2025, надає позичальнику кредит у сумі 2500,00 грн. строком на 189 днів з дати його надання. Датою надання/видачі кредиту є 19.03.2025, а дата його повернення (виплати) 23.09.2025.

Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику 4731-21хх-хххх-7382.

За умовами Заявки кредит в розмірі 2500,00 гривень надається строком на 189 днів, продовження (пролонгації, лонгації) Договору сторони не передбачили, за користування кредитом передбачена сплата процентів за ставкою «Стандарт», яка є незмінною у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 5 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів.

Водночас, сторони дійшли згоди, що фіксована незмінна процентна ставка «Економ» у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт».

Період користування кредитом кожні наступні 21 день з дня надання кредиту (черговий період).

Комісія, пов`язана з наданням кредиту 7% від суми кредиту та дорівнює 175 грн. нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 175 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом.

Відповідно до п. 9.1. у разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/ або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених Договором. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

Відповідач ознайомлений і прийняв умови кредитного договору та підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №19.03.2025-100000599 (кредитної лінії) від 19.03.2025, з яким попередньо уважно ознайомився, шляхом підписання електронним підписом (а.с.17-23).

Графіком платежів за Договором сторони погодили, що проценти, розраховані у зазначений спосіб за черговий період, сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума Кредиту сплачується 9 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1-3 платежі у розмірі 700,00 грн., 4 та 5 платежі у розмірі 525 грн., 6-8 платежі у розмірі 265,50 грн., 9 платіж у розмірі 2762,50 грн.

Кожна сторінка Заявки кредитного договору №19.03.2025-100000599 (кредитної лінії) містить електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором Е867.

Паперова копія електронної відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №19.03.2025-100000599 (кредитної лінії) від 19.03.2025, окрім наведених у Заявці та Пропозиції умов, містить відомості про позичальника, реквізити його електронного платіжного засобу 4731-21хх-хххх-7382, а також відомості про підписання одноразовим ідентифікатором Е867 (а.с.21-23).

Також, відповідно до копії Пропозиції про укладення додаткового Договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) від 20.03.2025 Позичальник ОСОБА_1 запропонував ТОВ «Споживчий центр» укласти додатковий Договір до кредитного договору №19.03.2025-100000599 (кредитної лінії) від 19.03.2025.

Пропозицію ТОВ «Споживчий центр» прийняло і цим правочином сторони дійшли згоди збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внесли зміни до Кредитного договору і суму кредиту з дати укладення Додаткового договору визначили в 4500,00 грн.

За умовами цього Додаткового договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 2000 грн. 00 коп.; дата надання/видачі кредиту (2-го траншу) 20.03.2025. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го траншу) - перерахування на рахунок споживача 4731-21XX-XXXX-7382.

Строк, на який надається кредит (а саме 2-й транш) - 188 днів з дати його надання.

Сторони домовились, що позичальник відповідно до умов Додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію в розмірі 7% від суми 2-го траншу (частини суми кредиту), в розмірі 140 грн. 00 коп.

Комісія за обслуговування кредиту з дати укладення Додаткового договору встановлена у розмірі 315 грн. 00 коп.

У зв`язку з укладенням Додаткового договору сторони обумовили новий Графік платежів та визначили, що проценти, розраховані у зазначений спосіб за черговий період, сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується 9 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у таких розмірах: 1 та 2 платежі у розмірі 1240,00 грн., 2 та 3 платежі у розмірі 1260,00 грн., 4 та 5 платежі у розмірі 945,00 грн., 6-8 платежі у розмірі 472,50 грн., 9 платіж у розмірі 4972,50 грн.

ТОВ «Споживчий центр» акцептувало пропозицію про укладення Додаткового договору до кредитного договору №19.03.2025-100000599 (кредитної лінії) від 19.03.2025 від позичальника на умовах вказаних в оферті.

Акцепт Додаткового договору до кредитного договору №19.03.2025-100000599 містить електронні підписи сторін (а.с.23 на звороті-25).

Відповідно довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 03.10.2025 на платіжну картку клієнта успішно перераховані кошти 20.03.2025 18:42:42 на суму 2000,00 грн, номер карти НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 686177192, призначення платежу: видача за договором кредиту №19.03.2025-100000599 (а.с.10)

Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за Кредитним договором №19.03.2025-100000599 від 19.03.2025 заборгованість ОСОБА_1 складає 14290,00 грн., з них 4500,00 грн. основного боргу, 6595,00 грн. боргу за процентами, 315,00 грн. боргу за комісією за надання кредиту, 630,00 грн. боргу за комісією за обслуговування заборгованості та 2250,00 грн. неустойки.

Проценти по кредиту нараховані за період з 19.03.2025 по 23.09.2025 (а.с.12)

Особа позичальника ОСОБА_1 кредитодавцем ідентифікована (а.с.26 на звороті).

Кредитний договір укладений в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд вважає, що позивачем доведений факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання Кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем, а також Додаткового договору до нього.

У тексті позовної заяви позивач стверджує, що ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором в повному обсязі, а відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконав.

Однак надані позивачем та досліджені судом докази, якими, зокрема, є довідка ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 03.10.2025 підтверджує лише ту обставину, що на рахунок відповідача 20.03.2025 о 18:42:42 за призначенням видача за договором кредиту №19.03.2025-100000599 успішно перераховані кошти в сумі 2000,00 гривень.

Доказів виконання зобов`язання у визначеному Кредитним договором та Додатковим договором до нього розмірі суду не надано.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Разом з тим зобов`язання припиняється не будь-яким виконанням, а лише виконанням, проведеним належним чином. Основні критерії належності виконання містяться у статті 526 ЦК України, відповідно до якої належно виконаним буде вважатися зобов`язання, яке виконано відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 1050 ЦК України згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України кредитодавець має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Всупереч цим імперативним приписам ЦК України, позивач не довів перед судом належними і допустимим доказами тих обставин, що відповідач на підставі досягнутої угоди отримав шляхом переказу на його рахунок, включаючи використання електронного платіжного засобу 4731-21хх-хххх-7382, 4500,00 гривень кредиту.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, зважаючи на встановлені та перевірені доказами обставини спору, суд приходить до висновку про те, що між сторонами у справі існують договірні правовідносини, що випливають з умов укладених 19.03.2025 та 20.03.2025 правочинів, проте ТОВ «Споживчий центр» не надало доказів належного виконання своїх зобов`язань за правочинами, відповідач також свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, тому суд вважає що основна сума боргу4500,00 грн. підлягає до часткового задоволення у розмірі 2000,00 грн.

Враховуючи доведену суму основного боргу у 2000 грн. відсотки за користування ними у продовж 188 днів, згідно умов Договору, складатимуть 2920,00 грн.

При вирішення вимоги про стягнення комісії за надання кредиту та комісій з обслуговування кредиту, то суд враховує, що відповідно до частини третьої статті 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України).

Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Конституційний Суд України у рішенні від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 констатував, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.

Отже, ч. 2 ст. 8 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачають сплату комісії пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

За змістом Договору №19.03.2025-100000599 від 19.03.2025 та Додаткового договору до нього відповідач погодив комісію за надання кредиту в розмірі 175,00 грн. та 140,00 грн., та комісію за обслуговування кредитної заборгованості 315,00 грн. та 315,00 грн., засвідчивши це своїм електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Однак, водночас, умови правочинів не містять переліку послуг, які за сплачену комісію позикодавець надав чи мав надати відповідачу, та умов про сплату комісії за обслуговування та управління кредиту.

Отже, вимога позивача про стягнення на його користь 175,00 гривень заборгованості за комісією (враховуючи не доведеність надання першого траншу у розмірі 2500,00 грн.) та 630,00 заборгованості за комісією за обслуговування задоволеною бути не може.

Також, вимогу позивача про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 2250,00 гривень, суд залишає без задоволення і враховує, що відповідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Законодавець установив, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачав, що позичальник також звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) та інших платежів за прострочення у період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 цей пункт був виключений із Закону «Про споживче кредитування». Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Виключення Законом України № 3498-IX із Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» пункту 6-1 не дає підстав для висновку про те, що законодавець у такий спосіб відновив можливість стягнення пені за невиконання чи неналежне виконання умов договору про споживче кредитування під час воєнного стану, оскільки залишається чинною кореспондуюча цьому положенню норма п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Крім того, слід виходити із принципу верховенства права та системного тлумачення законодавства - норми Цивільного кодексу України мають вищу юридичну силу, ніж положення спеціального закону, що підтверджує пріоритетність застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Отже, під час дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення чи скасування відсутні правові підстави для нарахування та стягнення пені чи штрафів за кредитними договорами.

Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами кредитування, уклавши кредитний договір та додаткову угоду до нього, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 5060,00 грн., у тому числі 2000,00 гривень боргу за тілом кредиту, 2920,00 грн. відсотки та 140,00 грн. комісія за надання кредиту.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути у відшкодування сплаченого судового збору 872,00 грн. (2422,40х36%).

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором №19.03.2025-100000599 від 19.03.2025 в сумі 5060 (п`ять тисяч шістдесят) гривень, з яких основний борг (тіло кредиту) 2000,00 грн.; заборгованість за процентами 2920,00 грн., заборгованість за комісією 140,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 872,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» місцезнаходження вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення ухвалене 10.12.2025.

Суддя Тетяна БАРСЬКА