Справа №443/965/25
Провадження №2/443/654/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

15 грудня 2025 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Кульчицького Олександра Сергійовича подану в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Адвокат Кульчицький Олександр Сергійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 500 000,00 грн. моральної шкоди, та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що 28.07.2019 мала місце ДТП за участю автомобіля марки «Audi A8», реєстраційний номер Республіка Чехія НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки «Volkswagen Passat» - ОСОБА_4 загинула. Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.02.2024 ОСОБА_2 взнано винним у настанні ДТП.

ОСОБА_1 був батьком загиблої ОСОБА_4 , з якою позивач перебував у теплих стосунках. Позивач опікувався донькою, приділяв їй увагу, проявляв батьківську любов та турботу. З донькою позивача пов`язують лише теплі спогади, які після ДТП змушують його постійно плакати та відчувати біль. Втрата доньки значною мірою вплинула на емоційний стан позивача, немає ні одного дня з моменту ДТП, коли позивач не згадував би доньку та не картав себе за те, що не міг завадити поїздці доньки, не зміг допомогти, не був поруч в момент ДТП. Всі ці обставини безумовно завдали моральної шкоди позивачу, яка полягає у постійних душевних стражданнях через втрату близької людини. Позивач незнає як довго перебуватиме у даному стані, а постійні думки про це провокують почуття схвильованості, страху та порушення сну.

З урахуванням обставин, вважає, що сума коштів в розмірі 500 000 грн. буде достатньою для компенсації та полегшення моральних страждань позивача.

Також повідомляє, що Моторне (транспортне) страхове бюро України, виплатило позивачу моральну шкоду в розмірі 25038,00 грн. (50% від 12 мінімальних заробітних плат на день ДТП), однак на думку позивача вказана сума є недостатньою для відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 31.07.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представником позивача подано заяву, згідно якої просить розгляд справи провести без участі позивача та його представника. Позовну заяву підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Оскільки відповідач відзив на позовну заяву не подав, представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено наступні обставини.

Як видно із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.18).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 21.05.2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 14.08.1999 року в Жидачівському районному відділі РАГС Львівської області, запис №56.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено набуте у шлюбі прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.20-22).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 31.07.2019 (а.с.19).

Згідно довідки Жидачівського міського виробничого управління комунального господарства №1478 від 23.07.2020, яка видана ОСОБА_1 про те. що на момент смерті його дочки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 і була зареєстрована в АДРЕСА_1 , та разом із нею по даній адресі були зареєстровані: батько ОСОБА_1 , брат ОСОБА_7 , дідусь ОСОБА_8 та брат батька ОСОБА_9 (а.с.23).

Як видно із копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 , виданого 11.03.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є інвалідом І групи підгрупа «Б» - загальне захворювання, термін дії довічно (а.с.17).

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.02.2024 по справі №450/468/20 (провадження №1-кп/450/276/24), ОСОБА_10 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, - задоволено частково.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_5 25038 грн. моральної шкоди, 50076 грн. витрат на поховання та спорудження пам`ятника, а всього на суму 75 114 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 449 924 грн. моральної шкоди, 75 224 грн. витрат на поховання та спорудження пам`ятника, а всього на суму 525 148 грн.

В іншій частині цивільного позову ОСОБА_5 - відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_3 відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину, - задоволено частково.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду пов`язану з пошкодженням транспортного засобу у розмірі 100 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду пов`язану з пошкодженням транспортного засобу у розмірі 66220 грн. 34 коп.

Стягнуто ОСОБА_10 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду розмірі 30 000 грн.

В іншій частині цивільного позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_11 відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину, - задоволено частково.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду пов`язану з лікуванням у розмірі 9379,57 грн.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_11 моральну шкоду у розмірі 468,97 грн.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду розмірі 30 000 грн.

В іншій частині цивільного позову ОСОБА_11 - відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_12 відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину, - задоволено частково.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду пов`язану з лікуванням у розмірі 6944,49 грн.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_12 моральну шкоду у розмірі 347,22 грн.

Стягнуто ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду розмірі 30 000 грн.

В іншій частині цивільного позову ОСОБА_12 відмовлено (а.с.25-32).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02.12.2024 по справі №450/468/20, вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.02.2024 року щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України залишено без змін, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката Сиворога А.О., представника МТСБУ Гусєва П.В. без задоволення (а.с.33-36).

Вказаними судовими рішеннями, а саме вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.02.2024 та ухвалою Львівського апеляційного суду від 02.12.2024 по справі №450/468/20 встановлено, що 28 липня 2019 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Audi A8» реєстраційний номер Республіки Чехія НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі Київ -Чоп, у напрямку до м. Київ, при проїзді її ділянки в районі 567 км + 310 м, що поблизу с. Раковець Пустомитівського району Львівської області, порушив вимоги Р 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу»); Р 2 п. 2.3 б), д); Р. 10 п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України (затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001), які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при розвороті, не дав перевагу в русі автомобілю «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , котрий рухався головною автодорогою Київ-Чоп в напрямку до м. Київ, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення між їхніми транспортними засобами.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 правил безпеки дорожнього руху, водій автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 43/2019 від 19.08.2019 отримав садна на грудній клітці та злам надколінника правої ноги, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я; пасажир автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_11 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 44/2019 від 19.08.2019 отримала струс головного мозку, перелом 4-го поперекового хребця, перелом 2-го та 3-го поперекового хребців, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я; пасажир автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_13 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 111/2019 від 23.09.2019 отримала травматичне пошкодження ключично-акроміального з`єднання справа 1-го ступеня, перелом VII-го ребра справа, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я; пасажир автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 67/19 від 30.08.2019 отримала поєднану травму тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів у речовину та під оболонки головного мозку, крововиливів в м`які тканини голови, закритої травми грудної клітки у вигляді крововиливів в тканину легень, закриту травму черевної порожнини у вигляді розриву селезінки, розрив брижі товстого кишківника, що супроводжувалась кровотечою в черевну порожнину, крововиливів в зв`язково-підвішуючий апарат внутрішніх органів, закритої травми заочеревинного простору у вигляді крововиливів навколо обох нирок, перелом правої сідничної кістки, множинні синці, садна та рани на тілі, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, та в даному випадку спричинили смерть.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність обвинуваченого була застрахованою у THERMOSTAV sro відповідно до полісу №CZ/0002/ («зелена карта») з терміном дії з квітня 2019 року по 15 квітня 2020 року (дійсний на день ДТП), а тому відповідач - МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди, відповідно до ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової визначеності (певності), який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Оскільки суд розглядає справу про правові наслідки дій ОСОБА_2 , стосовно якого ухвалений вирок суду в кримінальному провадженні, то обставини щодо наявності неправомірних дій та вчинення цих дій відповідачем, які встановлені вироком суду, є обов`язковими.

Так, обставини вчинення ОСОБА_2 протиправних дій джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок яких загинула дочка позивача, встановлені вищевказаними судовими рішеннями Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.02.2024 та Львівського апеляційного суду від 02.12.2024 по справі №450/468/20, які набрали законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, щкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша статті 1168 ЦК України).

Відповідно до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.п.3, 4,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи (постанова Верховного Суду від 16 червня 2022 року у справі № 569/20510/19 (провадження № 61-13787св20), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 279/1834/22 (провадження № 61-1382сво23)).

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №216/3521/16-ц (провадження N 14-714цс19)).

У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2020 року у справі №372/2085/16-ц (провадження № 61-18385св19) зазначено, що «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за наявності у діях особи, яка заподіяла таку шкоду складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, встановлення факту протиправної поведінки такої особи, наявності причинного зв`язку між ними та вини заподіювача шкоди».

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 279/1834/22 (провадження № 61-1382сво23)).

Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20(провадження № 61-1132св22)).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення», саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Формулювання виключного переліку обставин, які мають істотне значення для визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, аж ніяк не означатиме збільшення для позивачки такого розміру до заявленого у позові. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21)).

Надаючи оцінку доводам позивача щодо завдання йому моральної шкоди, суд погоджується зі обґрунтуваннями завданої моральної шкоди позивачу внаслідок скоєння злочину відповідачем, що з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого відповідачем кримінального правопорушення та наслідками, які настали, є очевидним. Позивач втратив рідну дочку, найріднішу людину, що однозначно спричинило втрату надзвичайно важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань, що в свою чергу призвело до істотних змін в його житті, негативно позначилося на його моральному і психологічному стані, порушило звичний устрій життя

Таким чином, суд вважає, що в даному конкретному випадку факт заподіяння моральної шкоди позивачу є безсумнівним, така знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується зокрема вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.02.2024 та ухвалою Львівського апеляційного суду від 02.12.2024 по справі №450/468/20, та наслідками у вигляді фізичного болю та душевних страждань позивача.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Право на безпечне для життя - це одне з фундаментальних і всеохоплюючих прав людини і громадянина.

Одночасно, зважаючи на сутність моральної шкоди, немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного та фізичного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, а тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз (правова позиція Верховного Суду України № 6-28008св10 від 13.07.2011 року).

За висновками Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц та Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

При цьому, на думку суду, визначений позивачем розмір моральної шкоди у сумі 500 000,00 грн. є завищеним, і дотримуючись засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що обґрунтованим є розмір завданої моральної шкоди 300 000,00 грн., оскільки на переконання суду такий розмір моральної шкоди є справедливим і достатнім для компенсації понесених позивачем страждань та переживань і не може вважатися явно завищеним чи надмірним, а також таким, що призведе до збагачення позивача.

Одночасно, як встановлено вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.02.2024 по справі №450/468/20, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність обвинуваченого була застрахованою у THERMOSTAV sro відповідно до полісу №CZ/0002/ («зелена карта») з терміном дії з квітня 2019 року по 15 квітня 2020 року (дійсний на день ДТП), а тому відповідач - МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди, відповідно до ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно статті 40.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди: на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плату місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановив, що позивач отримав страхове відшкодування, пов`язане з моральною шкодою в розмірі 25038,00 грн. за наслідками ДТП, яка мала місце 28.07.2019, що підтверджується листом МТСБУ від 10.06.2025 (а.с.24).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково, стягнути з відповідача на користь позивача 274962, 00 грн моральної шкоди, яка обчислена як різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (300000,00 - 25038,00=274962,00).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 на підставі п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при поданні даної позовної заяви.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2749,62 грн., виходячи з розрахунку 274962,00 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 5000,00 грн. (ставка судового збору 1 відсоток ціни позову) : 500 000,00 грн. (розмір заявлених позовних вимог), а решту суми судового збору слід віднести за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265, 273, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) 274962 (двісті сімдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) гривні відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави 2749 (дві тисячі сімсот сорок дев`ять) гривень 62 копійки судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя С.І. Сливка