Справа №345/6453/25
Провадження № 2/345/3044/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2025 року м.Калуш

Калуськийміськрайонний суд Івано-Франківськоїобласті в складі:

головуючої судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача адвокат Яцків М.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із зазначеним позовом, вимоги якого мотивує таким, що вонає єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та її матері ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце проживання та реєстрації яких було: АДРЕСА_1 . Спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишили заповіти, посвідчені18.05.2004 року та зареєстрований в реєстрі за № 55 та відповідно посвідчений 24.12.2003 року та зареєстрований в реєстрі за №145. Дані заповіти не змінювалися та не відмінялися, згідно якихбатьки позивача заповіли їй все належне їм майно. Таким чином, після смерті спадкодавців відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна вартість спадкового майна становить 141 247,00грн.

В установленому законом порядку, спосіб та строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , однак, листом нотаріуса від 29.08.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вище зазначене спадкове майно в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та рекомендовано за захистом свого права звернутися до суду.

Відповідачем по справі є рідний брат позивачки - ОСОБА_5 .

В зв`язку з тим, що іншим способом захистити свої спадкові права позивач не має можливості, а тому вимушена звернутися до суду за захистом свого неоспорюваного права та просить суд винести рішення яким визнати за позивачем, право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 , котра померла18.07.2022, а саме: на будинковолодіння в цілому, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Яцків М.В. в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити (а.с.47).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти задоволення позову, зазначив, що факти викладені у позовній заяві відповідають дійсності (а.с.45).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті її батьків ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та її матері ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12,15).

Зокрема, спадкодавець ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений 18.05.2004 року секретарем Перевозецької сільської ради Калуського району Ладовською М.Д. та який зареєстрований в реєстрі за № 55, що підтверджується копією заповіту (а.с.13) та спадкодавець ОСОБА_6 залишила заповіт, посвідчений 24.12.2003 року секретарем Перевозецької сільської ради Калуського району Ладовською М.Д. та який зареєстрований в реєстрі за № 145, що підтверджується копією заповіту (а.с.6).

Згідно даного заповіту спадкодавець ОСОБА_4 , яка мешкала та була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , заповіла позивачу ОСОБА_1 все належне їй майно, зокрема і житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт належності вищезазначеного будинковолодіння спадкодавцям, підтверджується довідкою виданою старостою села Перевозець Калуського району, Івано-Франківської області від 11.07.2024 року де значиться, що згідно із записом в погосподарській книзі виконкому Перевозецької сільської ради книга №7 за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , нга які відсутня первина реєстрація права власності та правовстановлюючі документи на нього і розташований на неприватизованій земельній ділянці , що знаходиться на території с.Слобідка Войнилівської селищної ради (а.с.14). В житловому будинку на день смерті ОСОБА_3 проживали: ОСОБА_4 дружина, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 - дочка; ОСОБА_7 зять; ОСОБА_8 внук (а.с.14).

Крім цього, довідкою Перевозецького старостату Калуського району Івано-Франківської області від 29.10.2024 року стверджується, що житловий будинок з господаоськими спорудами, який належав ОСОБА_3 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташований за адресою АДРЕСА_1 і побудований у 1960 році, дане домоволодіння не є колгоспним двором (а.с.24).

Окрім цього, на спадкове майно 07.11.2024 року ФОП ОСОБА_9 , інвентаризаційна справа № 5514 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , а роком його спорудження є до 1991 року (а.с. 25-34).

Відповідно до довідки від 07.11.2024, яка видана ФОП ОСОБА_9 інвентаризаційна справа № 5514, інвентаризаційна вартість вказаного домоволодіння становить 141247 грн. (а.с.35).

В установленому законом порядку, спосіб та строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, листом приватного нотаріуса від 29.08.2025 № 903/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вище зазначене спадкове майно в зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на вищевказане спадкове майно та рекомендовано за захистом свого права звернутися до суду (а.с. 37).

Таким чином слід вважати, що при відсутності первинної реєстрації права власності та правовстановлюючого документу, дане домоволодіння фактично належало ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які постійно в ньому проживали та ним володіли, що підтверджується довідкою старости села Перевозець, Калуського району, Івано-Франківської області та іншими доданими до справи документами.

Фактично єдиним документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1).

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про належність цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Мін`юстувід 21.02.2005 №19-32/319).

За таких обставин спадкове право на набуття права власності на нерухоме майно може бути реалізовано лише в судовому порядку.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10 жовтня 2018 року у справі №557/1209/16-ц, який зазначив, що право власності на зведену до 03.08.2004 нерухомість набувається в порядку, який існував на час її будівництва, а не виникає у зв`язку з державною реєстрацією.

За пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, (втративчинність) документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Тобто, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року, якщо їх відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом, складеним за результатами технічної інвентаризації.

Отже, враховуючи, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 був збудований до 1991 року, а саме 1960 року, то після смерті спадкодавців відкрилася спадщина на даний житловий будинок.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Одним із способів набуття права власності є спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. ст. 1218 та 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Судом встановлено, що інших спадкоємців за заповітом немає, а відповідач протии задоволення позову не заперечує.

Отже, оцінивши в сукупності зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим, а зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для їхзадоволення.

На підставі викладеного, ст.ст. 392, 1216, 1218, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом право власності в цілому на домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: