Єдиний унікальний номер судової справи: 484/4859/25
Номер провадження: 22-ц/812/2178/25 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Шурмою Є.М.,

за участю представника відповідача - адвоката Реснянської І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест»

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді - Максютенко О.А. в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» (надалі - ТОВ «Південь Агро Інвест») про розірвання договору оренди земельних ділянок та стягнення орендної плати,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Південь Агро Інвест» про розірвання договору оренди земельних ділянок та стягнення орендної плати.

Позивач зазначає, що він є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:0624, :01:000:0117, :06:000:0195, :01:000:0864, що знаходяться в межах Синюхо-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01 березня 2018 року між ним та ТОВ «Південь Агро Інвест» укладено договір оренди землі. Державну реєстрацію права оренди було проведено у державному реєстрі іншого речового права за номерами 31592641, 31593260, 31593758, травня 2019 року.

За умовами договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12,37% нормативної грошової оцінки земельних ділянок не пізніше 01 вересня поточного року та у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

Згодом 03 січня 2019 року було підписано додаткову угоду відповідно до п.4.1. якої орендна плата орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 15,15% нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, що складає: що у грошовому еквіваленті становить 27402,12 грн., а саме: ділянка № НОМЕР_1 - кадастровий номер :06:000:0624, площа 5,66 га - 23570,82 грн, ділянка № НОМЕР_2 кадастровий номер :01:000:0117, площа 0,77 га - 3206,63 грн, ділянка № НОМЕР_3 кадастровий номер :06:000:0195, площа 0,14 га - 583,03 грн, ділянка № НОМЕР_4 кадастровий номер :01:000:0864, площа 0,01 га - 41,64 грн, за рік оренди.

Однак, відповідачем орендна плата за 2022-2024 роки сплачувалась несвоєчасно, що свідчить про порушення ним істотних умов договору щодо строків виплати орендної плати. Крім того, за 2022 рік відповідачем не було виконано умови щодо сплати обов`язкових податків (зборів) відповідно до умов договору.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд розірвати договір оренди землі, укладений між ним та ТОВ «Південь Агро Інвест» щодо оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:0624, :01:000:0117, :06:000:0195, :01:000:0864, зареєстровані у Державному реєстрі іншого речового права за номерами 31592641, 31593260, 31593758, травня 2019 року, стягнути з відповідача на свою користь пеню за період несвоєчасно виплати орендної плати у сумі 7 384, 90 грн, індексацію у розмірі 11 053,95 грн та обов`язкові податки (збори) за 2022 рік у розмірі 5 343,41 грн, а всього 23 782,26 грн та судові витрати.

01 жовтня 2025 року на адресу суду від представника відповідача - адвоката Ряснянської І.С. надійшов відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначала про те, що жодної заборгованості з виплати орендної плати у відповідача перед позивачем не має, що свідчить про відсутність систематичності її не виплати, матеріали справи не містять підтвердження істотного порушення умов договору оренди, а відтак вимоги про розірвання договору оренди землі необґрунтованими. Також, відповідач не погоджувався із визначеним позивачем розрахунком індексації, оскільки було виплачено орендної плати з урахуванням індексації на загальну суму 66 176,14 грн.

Крім того, звертала увагу, що відповідно до п. 13.2 Договору Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що порушення сталося не з її вини. Відповідно до Листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата на підставі ст.ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а відтак прострочення сплати орендної плати за 2022 рік сталося не з вини орендаря.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Розiрвано договiр оренди землi, укладений 01 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Південь Агро Інвест», щодо оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:0624, :01:000:0117, :06:000:0195, :01:000:0864 зареєстрований у Державному реєстрі іншого речового права за номерами 31592641, 31593260, 31593758, 31594315 від 14 травня 2015 року. Стягнуто з ТОВ «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 обов`язкові податки (збори) за 2022 рік в сумі 5343,41 грн, пеню за несвоєчасний розрахунок по орендній плати в розмiрi 6426,89 грн. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Південь Агро Інвест» про стягнення індексації орендної плати в розмірі 11 053,95 грн та про стягнення пені у розмірі 958,01 грн відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки відповідачем істотно порушені умови договору у зв`язку з систематичною невиплатою орендної плати, а тому вимоги позивача про розірвання договору оренди, стягнення пені у сумі 6 426,89 грн та обов`язкових податків (зборів) за 2022 рік у розмірі 5 3433,41 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відмовляючи у стягненні з відповідача на користь позивача індексації у загальному розмірі 11 053,95 грн суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави для її стягнення, оскільки орендну плату за 2022-2024 роки виплачено в повному обсязі хоча із порушенням строку її виплати.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Південь Агро Інвест», подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду в частині задоволених вимог про розірвання договору оренди, стягнення податку та військового збору за 2022 рік, скасувати та ухвалити нове в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що затримка у виплаті орендної плати за 2022-2024 роки на кілька місяців не є істотним порушенням умов договору оренди землі тобто незначними порушенням яке б було достатнім для правомірного застосування такого крайнього заходу як розірвання договору у судовому порядку. Крім того, враховуючи, що у справі відсутні докази виконання відповідачем обов`язку податкового агенту позивача, як платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення то відсутні підстави для відрахування податків і зборів при стягненні заборгованості з орендної плати, оскільки податки і збори мають бути сплачені при фактичній виплаті заборгованості, таким чином суд першої інстанції безпідставно стягнув з ТОВ «Південь Агро Інвест» податок та військовий збір за 2022 рік.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання позивач не з`явився, про місце й час судового розгляду повідомлений належними чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши суддю - доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , успадкував право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченко с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області розміром 6,3 умовних кадастрових гектара, належного спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №006521, виданого Первомайською районною державною адміністрацією 22 квітня 1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)від 26 квітня 1996 року за №433 що підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого Другою первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 04 серпня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №1054.

В подальшому вказану земельну частку (пай) було виділено в натурі на місцевості та земельним ділянкам, що розташовані в межах території Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, присвоєно кадастрові номери, а саме: площею 5,66 га - :06:000:0624, площею 0,77 га - :01:000:0117, площею 0,14 га - :06:000:0195, площею 0,01 га - :01:000:0864.

01 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Південь Агро Інвест» укладено договір оренди землі за умовами якого позивач передав ТОВ «Південь Агро Інвест» в оренду земельні ділянки строком на 10 років.

03 січня 2019 року між позивачем та ТОВ «Південь Агро Інвест» укладено додаткову угоду до договору оренди землі про внесення змін до п.п. 4.1, 4.3 про збільшення розміру орендної плати та порядку здійснення розрахунків її виплати, інші умови договору від 01 березня 2018 року залишено без змін.

Державну реєстрацію права оренди було проведено у державному реєстрі іншого речового права за номерами 31592641, 31593260, 31593758, травня 2019 року, що підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 21.08.2025.

Відповідно до п. 4.1 додаткової угоди від 03 січня 2019 року, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 15,15% нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, що складає: що у грошовому еквіваленті становить 27402,12 грн., а саме: ділянка № НОМЕР_1 - кадастровий номер :06:000:0624, площа 5,66 га - 23570,82 грн, ділянка № НОМЕР_2 кадастровий номер :01:000:0117, площа 0,77 га - 3206,63 грн, ділянка № НОМЕР_3 кадастровий номер :06:000:0195, площа 0,14 га - 583,03 грн, ділянка № НОМЕР_4 кадастровий номер :01:000:0864, площа 0,01 га - 41,64 грн, яка вноситься Орендарем у грошовій формі з 2019 року та подальші роки дії договору оренди в розмірі 27 402,12 грн за рік оренди.

Згідно п. 4.2 договору оренди, із цієї суми орендної плати орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.

За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватися у натуральній або іншій формі, що погоджується сторонами додатково (п. 4.3 додаткової угоди до договору оренди землі).

Відповідно до п. 4.4 договору оренди обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюються з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше), при цьому коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше).

Пунктом 4.5 договору оренди визначено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 01 вересня поточного року, орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або у іншій формі, погодженій сторонами.

Розмір орендної плати переглядається один раз на сім років у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законом (п. 4.6 Договору).

Згідно з п. 4.7 договору оренди, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з січня 2022 року по червень 2025 року на ім`я ОСОБА_1 відповідачем у квітні 2023 року здійснено виплату орендної плати по договору оренди землі за 2022 рік у розмірі 22 092,24 грн, у грудні 2023 року за 2023 рік в розмірі 27 402,17 грн, а у вересні 2024 року за 2024 рік у розмірі 28 799,63 грн.

Вказані обставини сторонами не оспорювались.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Як на підставу задоволення своїх вимог про розірвання договору оренди позивач посилається на те, що відповідачем орендна плата за 2022-2024 роки сплачувалась несвоєчасно, що свідчить про порушення ним істотних умов договору щодо строків виплати орендної плати.

Так, частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За положеннями частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 вказала, що «під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Тож підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Самий лише факт систематичного порушення договорів оренди землі у виді повної несплати орендної плати є підставою для розірвання таких договорів, незважаючи на те, чи надалі була повністю сплачена зазначена заборгованість. Погашення орендарем заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди як на підставі частини другої статті 651 ЦК України (у разі часткової несплати (недоплати) орендної плати та істотності такого порушення), так і на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України (у разі систематичної (два та більше випадки) повної несплати орендної плати)».

Згідно з положенням частини першої статті 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що дослідженими доказами доведено, що відповідач систематично порушував умови укладеного договору оренди землі щодо своєчасного внесення орендної плати за 2022-2024 роки, а саме до 01 вересня, а тому наявні підстави для розірвання договору оренди землі та стягнення пені.

З висновок суду першої інстанції про розірвання договору оренди землі колегія погоджується виходячи з наступного.

Так, за умовами узгодженого сторонами договору оренди ТОВ «Південь Агро Інвест» як орендар зобов`язаний виплачувати ОСОБА_1 орендну плату до 01 вересня поточного року.

Як встановлено судом, ТОВ «Південь Агро Інвест» орендну плату за 2022-2024 роки позивачу виплатив з порушеннями строків: за 2022 рік - у квітні 2023 року, за 2023 рік у грудні 2023 року, за 2024 рік у вересні 2024 року.

Ураховуючи наведені вище норми права та правові позиції Верховного Суду самий лише факт систематичного порушення договору оренди землі у виді повної несплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи надалі була повністю сплачена зазначена заборгованість.

За такого, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог щодо розірвання договору оренди землі.

Доводи апеляційної скарги про те, що затримка виплати орендної плати за 2022-2024 роки на кілька місяців не є істотним порушенням умов договору оренди землі, тобто незначними порушенням яке б було достатнім для правомірного застосування такого крайнього заходу як розірвання договору у судовому порядку не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до невірного тлумачення відповідачем вимог статті 141 Земельного кодексу України з огляду на встановленні обставини у цій справі.

Що стосується висновку про стягнення з відповідача на користь позивача обов`язкових податків (зборів) за 2022 рік в сумі 5343,41 грн, то слід зазначити наступне.

Підпункт 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України визначає, що податковим агентом платника податку орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

Так, за умовами додаткової угоди від 03 січня 2019 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 15,15% нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, що складає: що у грошовому еквіваленті становить 27402,12 грн та вноситься Орендарем у грошовій формі з 2019 року та подальші роки дії договору оренди, в розмірі 27 402,12 грн за рік оренди.

Згідно п. 4.2 договору оренди, із цієї суми орендної плати орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.

За такого, розмір орендної плати який підлягає виплаті позивачу за рік становить 22 058, 71 грн (27 402, 12 грн - 19,5% (податок та військовий збір).

Як встановлено під час розгляду справи ТОВ «Південь Агро Інвест» позивачу за 2022 рік була виплачена оренда плата у розмірі 22 092, 24 грн, тобто з відрахуванням обов`язкових податків та зборів, між тим доказів про сплату відповідачем на користь держави вказаних платежів, що є його обов`язком, матеріали справи не містять.

Таким чином, з урахуванням вимог Податкового кодексу України та виходячи з умов, укладеного між сторонами договору оренди, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 5 343,41 грн податку та військового збору за 2022 рік.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність для стягнення з ТОВ «Південь Агро Інвест» 5 343, 41 грн, оскільки податки та збори повинні бути сплачені при фактичній виплаті заборгованості не заслуговують на увагу з огляду на невиконання відповідачем умов договору та вимог законодавства щодо обов`язків податкового агента під час сплати позивачу заборгованості з орендної плати за 2022 рік.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося, а відтак не було предметом апеляційного перегляду.

Зогляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, яке ухваленням з додержанням норм матеріального та процесуального права - залишенню без змін.

В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, понесені відповідачем витрати при зверненні з апеляційною скаргою компенсації не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест»- залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 04 грудня 2025 року.