Справа № 646/1052/25
№ провадження 2/646/1781/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.25 м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Благої І.С.,

за участі секретаря судового засідання Левченко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів сторін

Представник ТОВ «ФК «Ейс» звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача борг, який виник станом на 06.02.2025 року, в розмірі 17363,16 грн., яка складається з: 14800,00 грн прострочена заборгованість по кредиту; 2563,16 грн прострочена заборгованість з відсотків.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.01.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем уклали кредитний договір №210699289 формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит у розмірі 14 800 грн, строком на 30 днів, а саме до 25.02.2022 року, шляхом перерахування на картковий рахунок.

28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату.

В подальшому 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, яким продовжили строк дії Договору до 31.12.2020.

31.12.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої продовжено строк договору до 31.12.2021. В даній додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.

31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої продовжено строк договору до 31.12.2022.

31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду № 31 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої продовжено строк договору до 31.12.2023.

Згідно з витягом з реєстру прав вимоги від 05 травня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №210699289 від 26.01.2022.

30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №210699289.

17 квітня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №17/04/24, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №210699289.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за його користування не сплачує.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач не надав суду копії договорів факторингу між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а також позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, обгрунтовуючи тим, що кредитний договір укладений між відповідачем та первинним кредитором було укладено після відступлення прав вимоги, що вказує на безпідставність доводів позивача. Крім цього, відповідач у відзиві посилається на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту оплати позивачем договору факторингу.

Представник позивача подав відповідь на відзив, пояснивши, що факт укладення договору факторингу між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» в 2018 році не спростовує обставин того, що позивач не набув права вимоги до відповідача, оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Крім цього, представник позивача зазначив, що відповідач у відзиві не заперечує факт укладення кредитного договору №210699289 від 26.01.2022 року. Щодо оплати договорів факторингу представник позивача пояснив, що відповідно до ст. 1077 ЦК Украйни, частина «у будь-який передбачений договором спосіб» у визначенні поняття договору факторингу свідчить про те, що оплата договору факторингу не є імперативною нормою. Таким чином, сторони можуть самостійно встановлювати строки для проведення оплати й даний факт не взаємопов`язаний з предметом договору та переходом права вимоги.

Рух справи

Ухвалою судді від 13.02.2025 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Відповідач добровільно, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» www.moneyveo.ua, подав заявку на отримання кредитних коштів, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, та уклав кредитний договір №210699289 від 26.01.2022 року.

Нарахування процентів за користування кредитом виключно на період строку, визначеного п. 1.7 Договору здійснюється в розмірі 142,35 відсотків річних, що становить 0,39 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (Дисконтна процентна ставка) (п.1.9.1 Договору).

Пунктом 1.9.2. Договору встановлено, що на умовах, викладених в п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного п. 1.7 Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 705,26 відсотків річних, що становить 1,93 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до п. 1.9.3 Договору якщо позичальник користуватиметься кредитом після дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2.10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до п. 5.1 Договору невід`ємною частиною цього договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.

Договір кредитної лінії №210699289 підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором MNV584SB, який відправлений 26.01.2022 об 18:19:42 год. на номер мобільного телефону, який вказаний позичальником у заявці на отримання грошових коштів - . При цьому, без отримання повідомлення із відповідним ідентифікатором і без здійснення входу на сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» такий договір не був би укладений.

Згідно із наданим позивачем до позову платіжним дорученням від 26.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 кредитні кошти у розмірі 14800,00 грн (платіжне доручення АТ «Таскомбанк» № 3f807da1-f316-4703-a3b5-7d98d7c10008). Отримувач платежу за вказаним платіжним дорученням « ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 ».

Сума перерахованих коштів становить 14800,00 грн, що підтверджує виконання первісним кредитором умов п. 1.1 Кредитного договору щодо надання кредитного ліміту в повному обсязі.

Також в матеріалах справи міститься копія електронного повідомлення № 3980/47.1 від 08.08.2024 АТ «Таскомбанк», зі змісту якого вбачається, що згідно листа № 26/07/24 від 26.07.2024 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», АТ «Таскомбанк» надає підтвердження, що в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 48 від 18.07.2019 Банком було здійснено перекази грошових коштів на рахунки одержувачів до яких емітовані електронні платіжні засоби, а саме підтверджено переказ платежу на суму 14800 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

У день укладення договору ОСОБА_1 ознайомився з паспортом споживчого кредиту до договору №210699289 від 26 січня 2022 року в якому зафіксовано основні умови кредитування та порядок погашення кредиту.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору.

28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату.

Згідно із п. п. 4.1. п. 4 Договору факторингу № 28/1118-01 право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

В подальшому 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, яким продовжили строк дії Договору до 31.12.2020.

31.12.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої продовжено строк договору до 31.12.2021. В даній додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.

31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої продовжено строк договору до 31.12.2022.

31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду № 31 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої продовжено строк договору до 31.12.2023.

Згідно з витягом з реєстру прав вимоги від 05 травня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №210699289 від 26.01.2022.

30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №210699289.

17 квітня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №17/04/24, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №210699289.

До договору факторингу №17/04/24 від 17 квітня 2024 року приєднані підписаний ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та скріплений їх печатками акт приймання-передачі до договору факторингу №17/04/24 від 17 квітня 2024, витяг з реєстру боржників.

Згідно з Договором факторингу та відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №210699289 від 26.01.2022 у сумі 17363 грн 16 коп., з яких: 14 800 грн. 00 коп. заборгованість по простроченому тілу кредиту, 2563 грн. 16 коп. заборгованість за відсотками.

У відзиві відповідач не заперечував проти факту укладення договору № 21069289 від 26.01.2022, однак вказував, зокрема, на те, що позивач не надав доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за вказаним кредитним договором. Зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт повної оплати за кожним із трьох договорів факторингу на момент їх укладення або після цього. Зокрема, не надано розрахункових документів, що підтверджують належне виконання факторами своїх грошових зобов`язань. Це стосується, зокрема, і першого договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року.

Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (п. 4.1. договору).

Релевантне законодавство

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п. 2 ч.1 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Релевантна практика Верховного Суду

У постанові від 11.09.2018 у справі № 909/968/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у грошовій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 Цивільного кодексу України).

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

Згідно з частиною першою статті 1084 Цивільного кодексу України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Мотиви, з яких виходив суд, та висновки суду

Судом встановлено, що 26.01.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №210699289 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 14800 грн 00 коп., строком на 30 днів до 25.02.2022 року.

Позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення від 26.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 кредитні кошти у розмірі 14800,00 грн (платіжне доручення АТ «Таскомбанк» № 3f807da1-f316-4703-a3b5-7d98d7c10008). Отримувач платежу за вказаним платіжним дорученням « ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 ».

В платіжному дорученні номер банківської картки відповідача вказаний не повністю, однак, у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував проти факту укладення договору № 21069289 від 26.01.2022.

Позивачем на підтвердження набуття права вимоги за договором надано копії договорів факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та копії витягів з реєстру прав вимог до вказаних договорів факторингу.

Умовами укладених договорів факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «ФК «Ейс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», передбачено право розпоряджатися правом вимоги на власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

Копії вказаних договорів факторингу містять підписи уповноважених представників сторін та скріплені печатками на підтвердження укладання таких договорів. Як і копії витягів з Реєстру прав вимоги укладених договорів факторингу.

Укладення договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин відповідача не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки, станом на момент укладення кредитного договору, договір факторингу був чинним. Водночас право вимоги по Кредитному договору № 210699289 від 26 січня 2022 року були передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «Онлайн фінанс», а в подальшому позивачу ТОВ «ФК «Ейс» на підставі реєстрів, які оформлені належним чином.

Що стосується доводів відповідача про відсутність договорів факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «ФК «Ейс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та копій витягів з реєстру прав вимог до вказаних договорів факторингу, то вони спростовані встановленими судом фактичними обставинами, які наведені вище.

Щодо доводу відповідача про те, що позивач не довів факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, то такі доводи є помилковими, з огляду на правову природу факторингу, який є консенсуальним правочином (тобто є укладеним з моменту досягнення згоди щодо всіх істотних умов) та його предметом може бути не тільки право грошової вимоги строк платежу за якою настав, а й право вимоги, які виникли в майбутньому.

Під час розгляду справи суд встановив, що предметом договору факторингу, який був укладений 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (за його новою редакцією) згідно з Додатковою угодою №26 від 31.12.2020 є відступлення фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених Договором.

Судом було з`ясовано дійсний зміст правовідносин між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та встановлено, що вони відповідають цивільним правовідносинам, які виникли на підставі договору факторингу.

На момент укладення 31.12.2022 Додаткової угоди №31 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео» до ТОВ «Манівео» вже існувало право вимоги до відповідача за кредитним договором №210699289 від 26.01.2022.

Крім того, ціна продажу за договором факторингу №17/04/24 від 17.04.2024 між ТОВ «Ейс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» не є номінальною вартістю вимоги відповідно до п.п. 3.2, 3.3.

Також суд відхиляє доводи відповідача про ненадання позивачем доказів здійснення оплати (фінансування) факторами на користь клієнтів у вищевказаних договорах факторингу.

Так, ці договори є консенсуальними, тобто відповідні права та обов`язки сторін виникають з моменту досягнення згоди за всіма істотними умовами цих правочинів, а не з моменту здійснення оплати.

Крім того, ці договори не визнані недійсними у встановленому законом порядку.

Таким чином, під час розгляду справи було встановлено обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог.

Отже, з відповідача підлягають стягненню сума заборгованості (за тілом кредиту) 14800 грн. 00 коп., а також заборгованості з процентів 2563 грн. 16 коп., усього 17363 грн. 16 коп.

Розподіл судових витрат

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Отже, з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422, 40 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ст. 137 ЦПК України, суд враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Ейс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп., що підтверджуються Договором про надання правничої допомоги № 03/04/24 від 03.04.2024 року, додатковою угодою №5 до договору про надання правничої допомоги № № 03/04/24 від 03.04.2024 року, протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 03/04/24, актом прийому-передачі наданих послуг рахунком на оплату послуги за надання правничої (правової) допомоги № 03/04/24 від 03.04.2024.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс».

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» () заборгованість за кредитним договором від 26.01.2022 року у розмірі 17363 (сімнадцять тисяч триста шістдесят три) грн. 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» () судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» () витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - за результатами апеляційного провадження, якщо рішення залишене без змін.

Відомості щодо учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», місце знаходження: 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, ;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя І.С. Блага