Справа № 143/925/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
11.11.2025 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гуцола М.П.
з участю секретаря судових засідань Москаленко С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, -
короткий зміст позовних вимог.
Позивач зазначає, що вона є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Батьки у зареєстрованому шлюбі не перебували. За спільно поданою заявою до органу реєстрації, на підставі п.1 ч.2 ст. 125 СК України, ОСОБА_2 визнав себе батьком ОСОБА_1 .
Позивач проживає разом із матір`ю та перебуває повністю на її утриманні.
ОСОБА_1 вказує, що вона навчається на першому курсі денної форми навчання, група РЗГ-11д, спеціальність С7 «Журналістика», освітня програма «Реклама і зв`язки з громадськістю» на факультеті торгівлі, маркетингу та сфери обслуговування Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету. Термін навчання з 01.09.2025 до 30.06.2029, стипендію не отримує.
Позивач стверджує, що її батько має добрий стан здоров`я, не перебуває на обліку в медичних установах, однак добровільно не надає матеріальної допомоги на період її навчання, через що вона вимушена звернутися до суду.
Аргументи учасників справи та позиція суду.
Позивач у судове засідання не з`явилася, у телефонному режимі просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі (а.с. 32).
Відповідач повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином в силу пункту 3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, де зазначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (а.с. 21-22, 23). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання не надіслав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Процесуальні дії у справі.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2025 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 12).
Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 30.09.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 23.10.2025 (а.с. 14).
23.10.2025 розгляд справи відкладений у зв`язку з неявкою сторін.
29.10.2025 позивачем через канцелярію суду подано заяву про долучення документів до матеріалів справи, зокрема: договору №809 Жд про навчання у закладі вищої освіти, договору №809 Жд-1 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця у Вінницькому торговельно-економічному інституті ДТЕУ (а.с. 24-31).
11.11.2025 суд ухвалив проводити заочний розгляд за наявними матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Встановлені судом обставини справи.
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).
Згідно з довідки про навчання №309 від 08.09.2025 виданої Вінницьким торговельно-економічним інститутом ОСОБА_1 навчається на першому курсі денної форми навчання, група РЗГ-11д, спеціальність С7 «Журналістика», освітня програма «Реклама і зв`язки з громадськістю» на факультеті торгівлі, маркетингу та сфери обслуговування Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету. Термін навчання з 01.09.2025 до 30.06.2029, стипендію не отримує (а.с. 7). Вказаний факт також підтверджується договором №809 Жд про навчання у закладі вищої освіти, договором №809 Жд-1 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця у Вінницькому торговельно-економічному інституті ДТЕУ (а.с. 24-31).
Жодних доходів позивач не отримує, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з січня 2025 року по червень 2025 року (а.с. 8), довідкою з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №585 від 23.09.2025 (а.с. 9), довідкою про відсутність індивідуальних відомостей про особу (а.с. 10).
Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Відповідно до вимог ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23-річного віку, при умові, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до вимог ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання;3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. У разі настання відповідних обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обов`язком.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладених позивачем у позовній заяві, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову щодо вимоги про стягнення аліментів позивач була звільнена від оплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. позов задоволено повністю, а тому оплату судового збору необхідно покласти на відповідача, та стягнути з нього судовий збір у вказаному розмірі в дохід держави.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 280-281, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.182, 195, 199, 200 СК України, суд, -
ухвалив:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь дочки ОСОБА_1 як повнолітньої особи, що продовжує навчання аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот ) грн щомісячно, починаючи з 29.09.2025 і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в 1211,20 грн.
Рішення суду щодо стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Погребищенського районного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи (сторони):

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя