Справа № 183/2309/25
№ 2/183/2845/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача-1 ОСОБА_2 , третьої особи-4 ОСОБА_3 , третьої особи-5 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Самарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавчого комітету Самарівської міської ради, як органу опіки та піклування, Міністерства оборони України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про:

-встановлення факту батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання на території Донецької області, відносно неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-зобов`язання Самарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 609 про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де у відомостях про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, прізвище « ОСОБА_8 » неповнолітньої дитини залишити без змін,

в с т а н о в и в:

11 березня 2025 року ОСОБА_5 (надалі - позивач), діючи у своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_6 звернулася до суду з цим позовом через представника, адвоката Шкнай Г. І. В первісному позові відповідачем визначено ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову вказала, що ОСОБА_5 тривалий час проживала з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без офіційної реєстрації шлюбу, але як подружжя. Від цих стосунків ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася донька ОСОБА_6 . ОСОБА_3 за життя визнавав своє батьківство відносно доньки, однак відмовився від реєстрації шлюбу та реєстрації себе, як батька дитини, тому у свідоцтві про народження відомості про батька внесені на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, де у графі батько зазначено « ОСОБА_9 ». ОСОБА_3 активно брав участь у вихованні доньки, забезпечував її матеріальні та емоційні потреби, разом вони планували майбутнє. Після припинення шлюбних відносин у 2017 році ОСОБА_3 продовжував допомагати родині, дарував подарунки на свята та дні народження доньки. Позивач підтримує зв`язок з родичами колишнього цивільного чоловіка, зокрема з його матір`ю та сестрою, які є відповідачами у справі, взаємно допомагають один одному. Дитина також вважає рідних загиблого батька своєю родиною. 27 лютого 2025 року позивачеві стало відомо, що ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні бойового завдання на території Донецької області, отримавши поранення, несумісне з життям. З метою захисту прав дитини та забезпечення її інтересів, включаючи право на спадкування за законом після смерті батька, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, отримання відповідних пільг та соціальних гарантій позивач вважає за необхідне встановити факт того, що загиблий ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та здійснити необхідні зміни у актовому записі про народження дитини шляхом внесення змін до свідоцтва про народження в частині запису про батька дитини, а також з метою забезпечення соціальних гарантій дитини, батько якої загинув під час проходження військової служби.

Позивач указує, що задля захисту прав неповнолітньої дитини у добровільному порядку до подання позову вона 10 березня 2025 року звернулася до Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» для проведення посмертної судової молекулярно-генетичної експертизи біологічних зразків загиблого (що зберігалися у вищевказаному закладі) та неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до п.3.2 Договору від 10 березня 2025 року строк виконання зобов`язань (досліджень та/або отримання відповіді) становить 10 квітня 2025 року.

21 березня 2025 року позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій відповідачем, окрім ОСОБА_2 залучено ОСОБА_7

27 березня 2025 року позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи висновків молекулярно-генетичної експертизи на предмет встановлення батьківства.

10 квітня 2025 року судом, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідачів, постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

19 квітня 2025 року судом отримано письмові пояснення третьої особи-1, Самарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),щодо позову. В письмових поясненнях представник зазначив про відсутність заперечень з приводу позову та, що відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених, наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 однією з підстав для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства. Статтею 147 СК України зазначено, що по батькові дитини визначається за іменем батька. Розглянувши матеріали позовної заяви виявлено, що в прохальній частині відсутні вимоги щодо зміни по батькові дитини. У разі винесення позитивного рішення по справі про визнання батьківства в резолютивній частині представник просить зазначити, які необхідно внести зміни до актового запису про народження дитини, а саме: прізвища, по батькові дитини; внесення відомостей як батька дитини - «Прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, місце народження, громадянство, серія, номер паспорта, яким органом та коли виданий, місце реєстрації фізичної особи».

28 квітня 2025 року від ОСОБА_2 , ОСОБА_7 надійшла заява про залучення в якості третьої особи ОСОБА_3 , який є сином загиблого ОСОБА_3 та звернувся з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю батька, який був солдатом.

28 квітня 2025 року від ОСОБА_2 , ОСОБА_7 надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідачі визнали обставини щодо: загибелі ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання на території Донецької області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України; родинних відносин ОСОБА_3 з ОСОБА_7 , яка є матір`ю, та з ОСОБА_2 , яка є рідною сестрою загиблого; проживання ОСОБА_3 впродовж певного часу з дитиною ОСОБА_6 та його участь у забезпеченні потреб дитини.

Також у відзиві відповідачі зазначили, що після 2017 року спілкування між ОСОБА_3 , позивачем та її дитинною припинилося. Водночас відповідачі продовжили поздоровляли дитину зі святами. Після смерті ОСОБА_3 спілкування між позивачем, дитиною та відповідачами припинилося взагалі. Наголошують, що позивач навмисно не зазначає про наявність у ОСОБА_3 дітей від першого шлюбу, один з яких ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , інваліда дитинства, який також має право на спадкування за законом після смерті батька, призначення пенсії у зв`язку з утратою годувальника, отримання відповідних пільг та соціальних гарантій. Вказують, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження кровного споріднення, якими, на думку відповідачів є висновок молекулярно-генетичної експертизи, та, що в разі встановлення кровного споріднення дитини з ОСОБА_3 відповідачі будуть вважати ОСОБА_10 своєю онукою та племінницею на законних підставах.

Постановленою судом ухвалою від 04 червня 2025 року судове засідання у справі призначено проводити в режимі відеоконференції за участі представника позивача.

09 червня 2025 року судом отримано клопотання представника третьої особи-3, Міністерства оборони України, про залучення до участі в справі в якості третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

09 червня 2025 року третьою особи-3, Міністерством оборони України, через представника подано пояснення щодо позову. У поясненнях представник указує, що позовна заява не підлягає задоволенню. Наголошує, що відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Просить звернути увагу, що позивач, звертаючись до суду в порядку позовного провадження, хоче встановити юридичний факт, який згідно з законодавством встановлюється в порядку окремого провадження. Наголошує, що аналіз наведених у заяві обґрунтувань та наданих до заяви доказів, покази свідків у цій справі можуть підтвердити лише факт наявності спільних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у певний період, проте не доводять факту батьківства. Доводи ОСОБА_5 , що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є необґрунтованими, оскільки позивач до суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 визнавав себе саме біологічним батьком ОСОБА_6 не надала, що в свою чергу унеможливлює задоволення заяви.

Постановленими судом у підготовчому засіданні ухвалами від 10 червня 2025 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, долучено докази у справу, залучено до участі у справі в якості третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відмовлено у прийнятті до спільного розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 , замінено третю особу у справі зі служби у справах дітей Виконавчого комітету Самарівської міської ради на Виконавчий комітет Самарівської міської ради, як орган опіки та піклування.

Постановленою судом ухвалою від 17 жовтня 2025 року судові засідання у справі призначено проводити в режимі відеоконференції за участі третьої особи-4, ОСОБА_3 .

Постановленою судом у підготовчому засіданні ухвалою від 20 жовтня 2025 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Постановленою судом ухвалою від 03 листопада 2025 року судове засідання у справі призначено проводити в режимі відеоконференції за участі третьої особи-5, ОСОБА_4 .

В судовому засіданні 07 листопада 2025 року в порядку ст. 223 ЦПК України задоволено клопотання відповідача-1 про допит, як свідків, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та проведено їх допит.

В судовому засіданні 07 листопада 2025 року представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Наголосила, що предметом позову є батьківство померлого відносно неповнолітньої дитини, а не право на отримання виплат, спадщини та пільг.

Відповідач-1, ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 та її брат, ОСОБА_3 ,зустрічалися, проживали за однією адресою, однак шлюбу не реєстрували. Під час такого спільного проживання у позивача народилася дитина - ОСОБА_6 . На її думку, позивач не реєструвала батьківства ОСОБА_3 відносно дитини, бажаючи отримувати допомогу по догляду. В наступному відносини між позивачем та ОСОБА_3 припинилися. Вона знає, що причиною припинення відносин стало повернення ОСОБА_3 до місця проживання в п`яному виді, через що, після запитання дитини щодо наявності чи відсутності захворювання на алкоголізм ОСОБА_3 застосував фізичну силу до ОСОБА_5 . Після припинення відносин ОСОБА_5 забрала ОСОБА_6 та поїхала проживати до своєї матері. В наступному ОСОБА_5 передавала ОСОБА_6 для зустрічей з ОСОБА_3 тільки в своїй присутності. Також указала, що деякий час після припинення відносин ОСОБА_5 з ОСОБА_3 позивач надавала можливість бачитися з дитиною їй та іншим родичам ОСОБА_3 , якіпід час зустрічей дарували дитині одяг та подарунки. В наступному спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 припинилися, позивач не цікавилася життям ОСОБА_3 , не спілкувалася з ним.В наступному, у зв`язку з війною, ОСОБА_3 мобілізували до лав ЗС України. Про факт мобілізації позивач обізнана не була та дізналася лише зі слів відповідача-1. Коли з ОСОБА_3 був втрачений зв`язок, під час випадкової зустрічі з позивачем ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_5 про це, на що та висловила співчуття та почала допомагати у встановленні причин та зборі документів. У лютому 2025 року ОСОБА_2 отримала сповіщення про смерть брата та разом з ОСОБА_5 пішла на впізнання. Після впізнання ОСОБА_5 пропонувала їй забрати оригінали документів, які підтверджують смерть ОСОБА_3 .Також ОСОБА_5 була присутня на похованні ОСОБА_3 , висловлювала співчуття та пропонувала підтримку. Вказувала про те, що виплати у зв`язку зі смертю повинні отримувати всі діти загиблого. Після поховання ОСОБА_3 ,ОСОБА_5 перестала телефонувати.

Відповідач-1 указала, що не заперечує проти того, що ОСОБА_3 є біологічним батьком дитини, однак вважає, що справжній батько є той, хто виховує дитину, приймає участь в її житті. Пояснила, що ОСОБА_3 аліменти на дитину не сплачував, однак придбавав дитині речі, дарував подарунки. Особисто казав, що не заперечує факт батьківства.

В судовому засіданні третя особа-4, ОСОБА_3 підтримав доводи ОСОБА_2 . Зазначив, що у ОСОБА_5 та його батька, ОСОБА_3 не було такої гарної сім`ї, як про те зазначає позивач у позові. ОСОБА_5 впливала на ОСОБА_6 , налаштовуючи її проти батька. Він знає про обставини проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5 , народження дитини та припинення відносин. Після припинення відносин позивача з його батьком він зустрічав ОСОБА_5 з ОСОБА_6 та при спілкуванні з ними ОСОБА_6 повідомляла, що не бажає бачити ОСОБА_3 , бо він поганий. Наголошує на тому, що звернувшись з позовом позивач не бажає зміни прізвище дитини, що, на його думку, свідчить про мету позову - отримання лише матеріальних благ.

В судовому засіданні третя особа-5, ОСОБА_4 підтримала доводи ОСОБА_2 . Пояснила, що після припинення спільного проживання з позивачем її батько, ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 фактично припинили спілкування. ОСОБА_5 майже не давала дитину для зустрічей та спілкування. ОСОБА_3 також не намагався зв`язатися з дитиною, пояснюючи це тим, що існують перешкоди зі сторони позивача. Наголошує на тому, що звернення з позовом спрямоване не для встановлення батьківства, а лише для отримання матеріальних благ.

Відповідач-2 ОСОБА_7 , у судове засідання не з`явилася, просила провести засідання без її присутності, про що подала відповідну заяву /а.с.133/.

Представники третіх осіб-1, -2 в судове засідання не з`явилися, кожний окремо подали заяви про розгляд справи у їх відсутність /а.с.75, 98, 154, 193/.

Представник третьої особи-3, Міністерства оборони України, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Її неявка, з огляду на подання письмових пояснень, не заважає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача-1, третіх осіб-4, -5, заслухавши покази свідків, перевіривши матеріали справи, суд висновує таке.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом установлено, що згідно з копією паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 /а.с.8/, витягу з реєстру територіальної громади від 02 березня 2025 року № 2025/002924757 /а.с.14/ місце проживання позивача, ОСОБА_5 , з 05 серпня 1997 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.8-9/.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21 вересня 2011 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_6 /а.с.10/, матір`ю якої є ОСОБА_5 , батьком вказано ОСОБА_9 .

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження з зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України № 3 від 15 лютого 2023 року /а.с.12/ вбачається, що відомості про батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - ОСОБА_9 записані відповідно до частини першої статті 135 СК України.

З копії витягу з реєстру територіальної громади від 02 березня 2025 року № 2025/002924775 /а.с.13/ вбачається, що місце проживання ОСОБА_6 з 29 вересня 2011 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.13/.

27 лютого 2025 року за № 7/756 керівником ІНФОРМАЦІЯ_7 на ім`я ОСОБА_2 , як сестри, складене сповіщення сім`ї № 756, надане суду у засвідченій копії /а.с.16/, згідно з яким повідомлено, що її брат - ОСОБА_3 , відданий Військовій присязі Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність, під час виконання бойового завдання, ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок штурмових дій противника отримав поранення, несумісне з життям біля н.п. Водяне Друге Донецької області /а.с.16/

З наданих суду копій лікарського свідоцтва про смерть № 721м/499дон від 01 березня 2025 року /а.с.17/, довідки про причини смерті від 01 березня 2025 року /а.с.15/ вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в населеному пункті Водяне Друге Донецької області, в зоні військових дій від інших травм численних ділянок тіла, не класифікованих в інших рубриках, вибухової травми, ушкодження внаслідок військових дій, спричинених іншими видами вибухів та уламків помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

10 березня 2025 року між Державною спеціалізованою установою «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», як виконавцем, та ОСОБА_5 , як замовником, укладено договір, згідно з яким виконавець зобов`язується виконати роботи за завданням Замовника, а саме провести генетичне дослідження по встановленню спірного батьківства за стандартною панеллю локусів /а.с.21/.

З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта № 109-МГ від 24 березня 2025 року за результатами молекулярно-генетичної експертизи по встановленню факту батьківства загиблого громадянина ОСОБА_3 у відношенні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої громадянкою ОСОБА_5 /а.с.59-61, 62/ вбачається, що: відповідно до законів успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька; молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів виявлені алелі умовно батьківського (нематеринського) походження, які виявились у припустимого батька. Встановлено, що загиблий ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої громадянкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Вірогідність того, що загиблий ОСОБА_3 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%.

Згідно з зазначеним висновком № 109-МГ, на підставі договору та на замовлення громадянки ОСОБА_5 від 10 березня 2025 року у приміщенні відділення судово-біологічних експертиз та досліджень ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» судово-медичним експертом Гребенниковою Г. О., експертом-імунологом судового відділення судово-біологічних експертиз та досліджень, стаж роботи за фахом «судово-медична імунологія» 8 років, спеціалізація по генетиці лабораторній, 4-й кваліфікаційний клас судового експерта, проведено судово-медичну експертизу нігтьової пластини загиблого громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зразків букального епітелію дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , щодо встановлення факту батьківства. Початок експертизи - 10 березня 2025 року, закінчення - 24 березня 2025 року. З описової частини висновку вбачається, що у відділенні судово-біологічних експертиз та досліджень ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» 10 березня 2025 року у присутності судового експерта Гребенникової Г. О. лаборантом ОСОБА_11 стерильними зондами в одноразові пробірки були відібрані зразки букального епітелію у: громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 17 липня 1997 року; дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 , запис № 609, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міжрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 21 вересня 2011 року. На етикетках пробірок зроблені відповідні написи: «мама ОСОБА_5 », «дитина ОСОБА_6 ». Одночасно був складений акт відібрання біологічних зразків у вищевказаних осіб. З архіву біологічного матеріалу відділення доставлено: саморобний паперовий конверт білого кольору, розмірами 16,0x11,4 см, на який наклеєна бирка білого кольору з друкованим текстом: «4 НІГТЬОВИХ ПЛАСТИНОК ДАНЬКО І.І. Рік народження 1969 № 28.02.2025р. Експерт ОСОБА_12 » та написом на конверті маркером синього кольору: «1187». Зворотна сторона конверта опечатана фрагментом паперу білого кольору з відбитком круглої печатки: «Україна ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛАСНА ДЕРЖАВНА АДМІНІСТРАЦІЯ * ДЕПАРТАМЕНТ ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я» КОМУНАЛЬНИЙ * «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи» Відділ судово-медичної експертизи трупів і.к. 01985239». Упакування конверта не порушено. При розкритті в ньому знаходився паперовий згорток, в якому поміщено чотири нігтьові пластини сіро-коричневого кольору. Для дослідження взята подрібнена частина однієї з нігтьових пластин. За результатами дослідження встановлено, що для кожного з досліджених STR-локусів в генотипі припустимого батька виявляється алель, який формально співпадає з алелем умовно батьківського (нематеринського) походження в генотипі дитини. Такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим батьком та дитиною.

В судовому засіданні допитано з її згоди, як свідка, ОСОБА_2 , яка показала що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її рідним братом, а ОСОБА_7 - матір`ю. Вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно у 2008 - 2009 році її брат почав проживати за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_5 в іншому, сусідньому, житловому приміщенні. Шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не реєстрували з особистих мотивів. У 2011 році у ОСОБА_5 народилася дитина - ОСОБА_6 . Вона разом з братом забирала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з пологового будинку. При цьому, після народження дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_5 особисто пояснювали їй, що ОСОБА_3 був проти народження дитини та що дитину бажала народити саме ОСОБА_5 для себе. Приблизно у 2015 - 2016 роках між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 почали псуватися відносини, про що вона знає з їх слів. ОСОБА_3 часто був у відрядженні, заробляючи гроші. Приблизно у 2015 - 2016 році між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 стався конфлікт, який полягав у тому, що ОСОБА_3 , вживши алкоголь після роботи прийшов додому та ліг на диван. До нього підійшла ОСОБА_6 та спитала: «чи ти алкоголік». Після цього ОСОБА_3 вчинив фізичне насилля до ОСОБА_5 , нанісши їй побої. Після події ОСОБА_5 прибігла в сусідній будинок, у якому вона проживала, за захистом та розповіла їй та ОСОБА_4 про подію. В подальшому вона допомагала розбороняти сварку між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Згодом ОСОБА_5 виїхала до будинку своєї матері, забравши ОСОБА_6 з собою. В наступному ОСОБА_5 з ОСОБА_3 практично не спілкувалася, однак інколи переважно на свята, передавала дитину для спілкування ОСОБА_3 , їй та іншим родичам, а потім лише родичам. З родичів спілкувалася з дитиною лише вона, передавала гроші дитині на солодощі. Приблизно в 2021 році її та інших родичів спілкування з позивачем та дитиною було майже припинене. ОСОБА_3 повідомляв, що не бачив дитину більше восьми років та не розмовляв з нею. Життям дитини не цікавився. В наступному, після початку війни, ОСОБА_3 мобілізували до ЗС України та позивач про це не була обізнана й дізналася лише після її особистого повідомлення. В подальшому брат перестав виходити на зв`язок. Зустрівши ОСОБА_5 вона повідомила позивача про зникнення брата. Коли прийшло повідомлення про загибель брата позивач їздила з нею на впізнання. Вказала, що ОСОБА_3 за життя визнавав ОСОБА_10 , як свою дитину та що після народження ОСОБА_6 позивач пропонувала ОСОБА_7 скласти заповіт на все своє майно на ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні з його згоди, як свідок, ОСОБА_3 показав, що є сином ОСОБА_3 . Після народження ОСОБА_6 він їздив у гості до батька, який проживав у одному будинку з ОСОБА_5 та бачив дитину з позивачем. ОСОБА_3 визнавав ОСОБА_10 своєю донькою. Від батька він дізнався, що в наступному сталася сварка з ОСОБА_5 та позивач перестала проживати з його батьком, виїхавши з будинку, де мешкав батько та стала проживати за іншою адресою. ОСОБА_3 після закінчення відносин з позивачем постійно казав, що не розуміє, чому дитина постійно вимагає від нього гроші та подарунки та що він не потрібен дитині, коли в нього немає грошей. ОСОБА_3 повідомив, що ще до загибелі батька бачив у місті позивача з ОСОБА_13 та при спілкуванні дитина повідомила йому, що батько поганий.

Допитана в судовому засіданні з її згоди, як свідок, ОСОБА_4 показала, що є донькою ОСОБА_3 . Приблизно у 2008 - 2009 році її батько почав проживати з ОСОБА_5 . Під час спільного проживання у 2011 році ОСОБА_5 народила доньку - ОСОБА_6 . Її батько визнавав ОСОБА_6 своєю донькою. Після народження ОСОБА_6 вона приїздила у гості до родини її батька та ОСОБА_5 . Приблизно до 2015 року її батько та ОСОБА_5 проживали разом, а після - роз`їхалися та стали проживати за різними адресами. Про припинення відносин вона довідалася, як від батька, так і від позивача. Спілкуючись з дитиною під час святкування днів народження, остання повідомляла, що батько їй не потрібен. ОСОБА_6 не бажала спілкуватися з батьком. Також при спілкуванні з батьком за його життя, він повідомляв їй, що дитина не бажає з ним спілкуватися.

З наданих позивачем фотографій, досліджених в судовому засіданні /а.с.18-20/ вбачається зображення з дитиною: ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , спільне тримання дитини ОСОБА_3 з ОСОБА_5 .

Вирішуючи позов суд ураховує таке.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Пунктом 3 частини 2 статті 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини за рішенням суду.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням того, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Надаючи оцінку доказам суд ураховує, що внесене зі слів матері ОСОБА_5 у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_6 ім`я та по батькові батька дитини, повністю співпадає з іменем та по батькові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , яка є рідною сестрою загиблого та його діти - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтвердили спільне проживання позивача з ОСОБА_3 у період, що є більшим за рік до народження дитини, те, що ОСОБА_3 забирав дитину та позивача з пологового будинку, визнавав дитину після її народження своєю донькою, матеріально забезпечував її та позивача до припинення відносин. Вказаний факт визнали також і відповідачі у відзиві. Надані суду сімейні фотографії свідчать по спільне виховання ОСОБА_15 та ОСОБА_5 .

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

У постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16 зазначено, що «доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги».

При вирішенні питання про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Так, наданий суду висновок експерта № 109-МГ від 24 березня 2025 року, проведений на замовлення позивача з використанням біологічних зразків загиблого підтверджує з вірогідністю не менше 99,9999% батьківство ОСОБА_3 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлення факту батьківства має для позивача юридичне значення, оскільки це відповідатиме інтересам дитини, дасть змогу їй юридично закріпити відомості про батька дитини, який загинув обороняючи свою державу та, відповідно, оформити у передбаченому чинним законодавством пільги та виплати, пов`язані зі смертю останнього.

При цьому, з огляду на позицію відповідачів у справі, які, хоча і визнавали біологічне батьківство померлого ОСОБА_3 до дитини, однак указували на неналежну мету звернення до суду позивача, суд висновує, що не є належною підставою для відмови у позові звернення до суду саме з позовом, а не в порядку окремого провадження з заявою про визнання батьківства, а тому не приймає до уваги посилання представника третьої особи-3 про неефективний спосіб захисту прав дитини.

Як наведено у висновках з питань застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2024 року у справі № 672/641/23 визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, спрямований на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

При цьому Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Також у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) Велика Палата Верховного Суду вказала про відсутність спору про право між позивачем та Міністерством оборони України на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Тобто суд висновує, що встановленням факту батьківства ОСОБА_3 відносно дитини не порушуються інтереси заінтересованої особи-3 - Міністерства оборони України.

При цьому самі лише заперечення відповідачів та третіх осіб проти позовної заяви, за відсутності подання ними доказів на спростування факту біологічного батьківства, заперечення проти майбутніх вимог, які не виникли на момент розгляду справи про встановлення факту не є належною підставою для відмови у позові про встановлення факту батьківства.

За таких обставин убачаються підстави для задоволення позову та встановлення факту батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Щодо вимог про внесення змін до актового запису про народження у відомостях про батька та залишення прізвища дитини без змін, які є похідними, суд ураховує таке.

Згідно зі ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до абзацу 12 підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Підпунктом 2.13.1 пункту 2.13 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до пп. 2.16.4 п. 2.16 р. ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За абзацом 2 пункту 21 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, у разі різних прізвищ за згодою батьків, що підтверджується спільною заявою про державну реєстрацію народження, дитині присвоюється прізвище батька чи матері або подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ, про що робиться відповідний запис у графі «Для відміток» актового запису про народження, який засвідчується підписами обох батьків, крім випадків, коли відповідно до цих Правил проведення такої реєстрації здійснюється без їх присутності.

Враховуючи досліджені докази, які підтверджують факт батьківства, згоду матері дитини на використання власного прізвища дитиною, наявні підстави й для зобов`язання Самарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 609 про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з зазначенням у відомостях про батьківство ОСОБА_6 інформації про батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 , виданий Новомосковським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 14 травня 2001 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та залишення прізвища, імені та по батькові ОСОБА_6 - без змін.

Судові витрати у цій справі віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 - задовольнити повністю.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання на території Донецької області, відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Самарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 609, зробленого в Книзі реєстрації народжень 21 вересня 2011 року, про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, вказати батьком дитини громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 , виданий Новомосковським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 14 травня 2001 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , залишивши прізвище, ім`я та по батькові дитини, ОСОБА_6 , без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складене та підписане 18 листопада 2025 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_7 ; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач-1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; паспорт громадянки України серія НОМЕР_8 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 14 липня 1997 року; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач-2 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; РНОКПП невідомий; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

третя особа-1 - Самарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), код в ; місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська обл., м. Самар, вул. Українська, буд. 7-А;

третя особа-2 - виконавчий комітет Самарівської міської ради, як орган опіки та піклування, код в ; місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська обл., м. Самар, вул. Гетьманська, буд. 14;

третя особа-3 - Міністерство оборони України, код в ; місцезнаходження за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6;

третя особа-4 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; РНОКПП НОМЕР_9 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

третя особа-5 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; РНОКПП НОМЕР_10 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Д. О. Парфьонов