Провадження № 2/727/3491/25
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

20 листопада 2025 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Бойко М.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник позивача адвокат Гонцарюк Євген Леонідович до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Гонцарюк Є.Л. звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про зняття арешту з нерухомого майна.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Позивач просить суд скасувати обтяження (арешт), накладений на підставі повідомлення Першотравневого РВ УМВС міста Чернівців № 32/440 від 25.01.2000 року в рамках кримінальної справи за правилами КПК 1960 року, посилаючись на те, що на даний час кримінального провадження за № 32/440 не існує, а тому підстави для арешту його майна відсутні і вимоги про його зняття повинні розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, та зазначала про таке.

Спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за правилами КПК України 1960 року та завершеного у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, провадження № 14-496цс18) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11, провадження № 14-105цс19). Залежно від суб`єктного складу учасників такого спору його потрібно розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Якщо арешт накладений на майно особи, щодо якої за КПК України 1960 року була порушена кримінальна справа, але надалі постанову про порушення кримінальної справи за тим же процесуальним законом суд скасував, не вирішивши питання про зняття зазначеного арешту, спір про звільнення цього майна з-під арешту слід розглядати за правилами цивільного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 766/21865/17).

Якщо арешт накладений на майно особи під час досудового розслідування за правилами КПК України 1960 року, ця особа була засуджена, і вирок не виконаний, однак до її засудження інша особа на підставі судового рішення стала власником відповідного майна, то вирішення питання щодо зняття такого арешту здійснюється за правилами кримінального судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 569/4374/16-ц).

Відповідно до частини першої статті 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Тобто, зняття арешту має здійснювати суд, який постановив вирок у кримінальній справі.

Також, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі №727/2878/19 зроблено висновок, відповідно до якого спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, жодного доказу, в якому б містилася інформація про підстави та мету накладення арешту на квартиру позивача, про закінчення досудового розслідування, закриття зазначеної позивачем кримінальної справи (кримінального провадження), або вироку суду за наслідками судового розгляду тощо позивачем до позовної заяви не долучено, у зв`язку із чим неможливо визначити за правилами якого судочинства необхідно розглядати дану справу та, відповідно, вирішити питання про відкриття у ній провадження .

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного позовну заяву ОСОБА_1 потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання доказів щодо закінчення досудового розслідування, судового розгляду кримінальної справи/кримінального провадження, в межах яких було накладено арешт на зазначену в позовній заяві квартиру, підстав його накладення .

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник позивача адвокат Гонцарюк Євген Леонідович до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про зняття арешту з нерухомого майна залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині, у десятиденний строк з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бойко М.Є.