Справа № 583/2919/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області, ОСОБА_2 , третя особа Великописарівська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

02.07.2025 року представник позивачки звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на частини земельних ділянок кадастровий номер :01:002:4462 площею 0,3538 га, кадастровий номер :01:002:4463 площею 0,1620 га, :01:002:3403 площею 0,4957 га, :01:002:3450 площею 1,3768 га надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Чупахівської селищної ради (бувшої Олешнянської сільської ради Охтирського району Сумської області), які належали померлій на праві спільної часткової власності. За життя 01.11.2016 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла позивачці належні їй вищевказані земельні ділянки. До червня 2025 року позивачці не було відомо про існування вищезазначеного заповіту, оскільки у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проживає за кордоном. Для оформлення спадкових прав позивачка звернулася до Великописарівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак листом Великописарівської державної нотаріальної контори Купрейчик К.Є. відмовлено в оформленні спадщини, у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці після набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Охтирка Сумської області.

Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи.

02.07.2025 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін.

10.09.2025 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито пілготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 22.10.2025 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Позивачка та її представник судове засідання не з`явилися, представник позивачки надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовільнити.

Представник Чупахівської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачу ОСОБА_2 був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов, однак, поштовий конверт адресоний ОСОБА_2 з вищевказаними матеріалами повернуто до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений у відповідності до положень ст. 128 ЦПК України.

Вказане твердження узгоджується з висновками викладеними в Постанові Верховного Суду від 24.03.2025 року у справі № 706/208/15-ц.

Представник Великописарівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.07.2023 року виданого виконавчим комітетом Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області (а.с.31).

За життя, а саме 01.11.2016 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. та зареєстрований в реєстрі за №1913, яким частини земельної ділянки кадастровий номер :01:002:4462 площею 0,3538 га, частини земельної ділянки кадастровий номер :01:002:4463 площею 0,1620 га, частини земельної ділянки :01:002:3403 площею 0,4957 га, частини земельної ділянки :01:002:3450 площею 1,3768 га надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Чупахівської селищної ради (бувшої Олешнянської сільської ради Охтирського району Сумської області) заповіла ОСОБА_1 (а.с. 11).

Земельна ділянка кадастровий номер :01:002:4462 площею 0,3538 га належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. 26.10.2016 року за №2430 (а.с.22); земельна ділянка кадастровий номер :01:002:4463 площею 0,1620 га належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. 26.10.2016 року за №2432 (а.с.18); земельна ділянка кадастровий номер :01:002:3403 площею 0,4957 га належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. 26.10.2016 року за №2428 (а.с.26), земельна ділянка кадастровий номер :01:002:3450 площею 1,3768 га, належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. 26.10.2016 року за №2426 (а.с.14).

Право власно всі на вищевказані земельні ділянки були зареєстровані за ОСОБА_3 в установленому законом порядку, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.16-17, 20-21, 24-25, 28-29).

Листом Великописарівської державної нотаріальної контори від 19.06.2025 року за №156/01-16 ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадщини, у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини (а.с.32).

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , через відсутність інформації про наявність заповіту, через що у позивачки виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови ПВС України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 від 22 березня 2023 року.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Здійснивши тлумачення приписів частини першої статті 1269, частини першої статті1270, частини третьої статті1272 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) сформулювала такі висновки щодо застосування зазначених норм права.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте така необізнаність повинна ототожнюватися з незнанням спадкоємцем про його право на спадкування загалом; в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування.

Обставини усвідомлення особою того, що вона має право на спадкування за законом, наприклад, на підставі своєї спорідненості із спадкодавцему разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування, та невчинення нею жодних активних дій з прийняття спадщини та щодо встановлення спадкової маси не можуть обґрунтовувати поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, про існування якого особа не знала.

Після закінчення строку, передбаченого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття / відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність у нього права на спадкування.

Резюмуючи, Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням конкретних обставин справи, що переглядається, висновує, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

В позовній заяві представник позивачки зазначає, що про існування заповіту ОСОБА_1 стало відомо лише в червні 2025 року, тому з цих причин нею був пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини.

В матеріалах справи відсутні відомості про сповіщення спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 про відкриття спадщини та про наявність заповіту, відсутні також відомості про здійснення нотаріусом виклику спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 не відноситься до кола спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, вказана позивачкою причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці, як достатнього для вчинення зазначеної дії.

Висновок суду.

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованим, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати залишити за позивачкою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,5,10-13, 76-81, 141, 247, 258,259, 264, 265, 273, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Охтирка Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 20.11.2025 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О.Ярошенко