РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року

місто Чернігів

Справа №750/8628/25

Провадження №2/751/1870/25

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Ченцової С. М.

секретар судового засідання Барбаш М. В.

учасники справи:

позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»

представники позивача Тараненко Артем Ігорович, Поляков Олексій Володимирович

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача адвокат Ісаков Денис Геннадійович

розглянувши у судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до Деснянського районного суду місті Чернігова із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 642225032 від 22.11.2023 року у розмірі 41974 гривні 80 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.11.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 642225032 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за допомогою одноразового ідентифікатора DGEF-8744. Відповідач за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт первісного кредитора www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Заповненням анкети-заявки позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановлений законом формі про всі умови. Згідно умов кредитного договору позичальнику на його банківську картку № НОМЕР_1 перераховано грошові кошти у сумі 8400 гривень, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено Договір факторингу

№ 28/1118-01 та у подальшому ряд додаткових угод до нього щодо продовження терміну дії договору факторингу № 1.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 268 від 23.01.2024 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором.

19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-01, за умовами якого право грошової вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

29.05.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором

№ 642225032 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС».

Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу від

29.05.2025 року № 29/05/25-Е від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором

№ 642225032 від 22.11.2023 року на загальну суму 41974 гривні 80 копійок.

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором.

Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договорам.

У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 41974 гривні 80 копійок, яка складається із : заборгованості по тілу кредиту 8400 гривень; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 33574 гривні 80 копійок.

11.09.2025 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов, відповідно до якого просить позов задовольнити частково у сумі 12186 гривень 72 копійки, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8400 гривень, заборгованість за процентами у межах строку кредитування 3786 гривень 72 копійки. Судові витрати задовольнити частково пропорційно до розміру задоволених вимог, на обидві сторони.

Заперечення обґрунтовані тим, що 22.11.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі-Первісний Кредитор) та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №642225032 на суму 8400 гривень, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з п.7.1, 7.2 Договору рекомендована дата повного повернення всієї суми кредиту всіма наданими траншами є дата закінчення періоду кредитування - 20.12.2023, а саме протягом 28 днів від дати отримання першого траншу позичальником. В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше протягом 30 календарних днів.

Вказане також підтверджується Паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №642225032 від 22.11.2023 та розрахунком заборгованості виданим товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що є додатками до права відступленої вимоги.

Сума кредиту - 8 400 гривень. Процентна ставка - 587,65 % річних. Дата надання позики - 22.11.2023 року. Строк кредиту - 28 днів, тобто до 20.12.2023 року.

Із матеріалів справи, сторони зазначеного вище кредитного договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі сторін для укладення такого договору на таких умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень статей 625, 1048 ЦК України, первісний кредитор вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту, тобто з 22.11.2023 року до 20.12.2023 року.

Зазначає, що починаючи з 21.12.2023 року будь-який кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення статті 625 ЦК України.

Орієнтована загальна вартість судових витрат за отримання правничих послуг відповідно до Договору про надання правничої (правової) допомоги №29/10-2024 від 29.10.2024 року, який був укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Ісаковим Д.Г. складає 10000 гривень.

16.09.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» подало відповідь на відзив. Представник позивача зазначає, що при заповненні Заявки на кредит відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням.

Сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Кредитним договором № 642225032 від 22.11.2023 передбачено розмір прострочених відсотків та конкретну процентну ставку яка буде застосовуватись у період прострочення. Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов Кредитного договору.

Уклавши договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов договору на сайті первісного кредитора.

Інформація надана ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з дотриманням всіх вимог законодавства, виклавши її в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Відповідно до позиції Верховного Суду, після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування можливе на підставі ст. 625 ЦК України: «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

Зазначає, що у позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії (відповідно до ст.1048 ЦК України) так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст.625 ЦК України).

Щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що вартість виконаних представником відповідача робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру у розумінні приписів частини третьої статті 141 ЦПК України, не є співмірною зі складністю справи, а відтак відповідні витрати підлягають перерозподілу, з урахуванням вимог зазначеної норми. Позивач звертає увагу суду на те, що ціни за надані адвокатом послуги встановлені довільно, без урахування об`єктивних факторів, що впливають на їх вартість.

23.09.2025 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заперечення на відповідь відзив.

Зазначає, що відповідач визнає заявлені до нього позовні вимоги частково, у сумі тіла кредиту 8 400 гривень та процентів, у межах строку кредитування у сумі 3 786 гривень 72 копійки. Крім того, просить судові витрати задовольнити частково, пропорційно до розміру задоволених вимог, на обидві сторони.

Приймаючи до уваги правові висновки Верховного суду, викладені у справі №408/8199/16-ц (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2023), за змістом яких проценти, обумовлені договором, за користування кредитними коштами мають нараховуватися лише в межах строку дії кредитного договору, що у конкретному випадку складає 28 днів, до 20 грудня 2023 року.

Починаючи з 21 грудня 2023 року будь який кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст. 625 ЦК України.

Позовних вимог про стягнення 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України, позивачем не заявлялося.

Враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень статей 625, 1048 ЦК України, первісний кредитор вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту, тобто з 22.11.2023 до 20.12.2023.

24.09.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» подало до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що товариство вправі вимагати від відповідача повернення отриманих за кредитним договором коштів, а також процентів за неправомірне користування такими коштами, що передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Тобто, нараховані відповідачу проценти за користування кредитом поза межами встановленого кредитним договором строку кредитування у розмірі 41974 гривень 80 копійок є погодженою сторонами мірою відповідальності за порушення скаржником строків повернення кредиту, які підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Товариство звертає увагу, що укладення Кредитного договору було здійснено саме за ініціативою відповідача. При укладенні Кредитного договору волевиявлення сторін було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено у формі, встановленій законом, та такий правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 27.06.2025 року справу передано на розгляд Новозаводського районного суду міста Чернігова.

Ухвалою судді від 21.07.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, у позові просить розглянути справу без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно.

Представник відповідача у вступному слові позовні вимоги визнав частково, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов та запереченнях. Просив задовольнити позовні вимоги у розмірі 12186 гривень 72 копійки, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8400 гривень, заборгованість за процентами в межах строку кредитування 3786 гривень 72 копійки. Судові витрати задовольнити частково пропорційно до розміру задоволених вимог, на обидві сторони.

Протокольною ухвалою суду від 03.11.2025 року, на підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України, судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення 07.11.2025 року о 15 годині 30 хвилин.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

22.11.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 642225032, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором DGEF-8744 (а.с. 14-25).

Згідно із п. 2.1 Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 8400 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Відповідно до п. 2.3 Договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у сумі 8400 гривень 22.11.2023 року (що є датою надання кредиту).

Відповідно до п. 3.3 Договору, для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 28 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 3786 грн 72 коп. про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформленої другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет.

Відповідно до п. 11.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.

Згідно з пунктами 8.1-8.4 Договору за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат Позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено.

Процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника.

Протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом визначають наступним чином: за період від дати видачі кредиту до 20.12.2023 року (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 587,65 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,61 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків вдень від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.

Згідно із п. 8.6 Договору проценти в розмірі, визначеному за правилами цього Договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня закінчення строку дії цього договору.

Згідно із п. 12.4 Договору, сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору є процентами за користування грошовими коштами, в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 14.1 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується, неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.

22.11.2023 року на сайті: moneyveo.ua ОСОБА_1 заповнив заявку на отримання грошових коштів в кредит, яка містить докладну інформацію щодо особи позичальника, зокрема, дату народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер та дату видачі паспорта, номер мобільного телефону адресу реєстрації та проживання, електронну адресу та номер карти НОМЕР_2 (а.с. 30).

Згідно із довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором № 642225032 від 22.11.2023 року, сума кредиту складає

8400 гривень, строк кредитування 28 днів, процентна ставка 2,10% в день

(а.с.38).

Відповідно до платіжного доручення від 22.11.2023 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на платіжну картку отримувача ОСОБА_1 № 4441-11XX-XXXX-8848 здійснено переказ коштів згідно договору № 642225032 у сумі 8400 гривень (а.с.48).

Зарахування коштів на карту № 5375-41XX-XXXX-0113, емітентом якої є АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», підтверджується довідкою від 23 травня 2025 року (а.с. 46, 47).

28.11.2018 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 року, за умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 58-63).

У подальшому, додатковими угодами від 28.11.2018 року № 19, від 31.12.2020 року № 26, від 31.12.2021 року № 27, від 31.12.2022 № 31 року, від 31.12.2023 року № 32 вносились зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, строк дії договору продовжувався при цьому умови договору залишилися без змін (а.с.63-70).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 268 від 23.01.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 642225032 від 22.11.2023 року на загальну суму заборгованості 20697 гривень 60 копійок (а.с.71-72).

19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-01, за умовами якого право грошової вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (а.с.90-94).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 від 19.12.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 642225032 від 22.11.2023 року на загальну суму заборгованості 41974 гривні 80 копійок (а.с.76-78).

29.05.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором

№ 642225032 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС» (а.с.79-83).

Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу від

29.05.2025 року № 29/05/25-Е від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором

№ 642225032 від 22.11.2023 року на загальну суму 41974 гривні 80 копійок (а.с.84-89).

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 642225032 на дату продажу 23.01.2024 року, ОСОБА_1 нараховано заборгованість за тілом кредиту 8400 гривень та процентів 12297 гривень 60 копійок (а.с.95).

Згідно з розрахунком заборгованості складеного ТОВ «Таліон Плюс», загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором

№ 642225032 складає 41974 гривні 80 копійок (а.с.96).

Відповідно до виписки з особового рахунка за Кредитним договором

№ 642225032 від 22.11.2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЕЙС» станом на 05.06.2025 року складає 41974 гривні 80 копійок, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 8400 гривень; простроченої заборгованості за процентами 33574 гривні 80 копійок (а.с.97).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до частин 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також у ст. 12 цього Закону, зазначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Із змісту ст. 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Із матеріалів справи вбачається, що 28.11.2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1).

Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять інші права та обов`язки клієнт за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більше ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не змінює його (п. 2.2).

Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром прав вимоги (п. 4.1).

Відповідно до пункту 1.3 правом вимоги є всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

У подальшому, 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-01, за умовами якого право грошової вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (а.с.90-94).

29.05.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого право грошової вимоги, зокрема, до відповідача за Кредитним договором № 642225032 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС» (а.с.79-83).

Умовами укладених договорів факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «ФК «Ейс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а саме п. 5.3.3, п.1.6 передбачено право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «Ейс», як новий кредитор, правомірно набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 642225032 від 22.11.2023 року.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України регламентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (терміни), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів. Доказів погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять, отже ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, за таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 33574 гривні 80 копійок суд зазначає наступне.

Як вбачається із розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за Договором кредитної лінії № 642225032 від 22.11.2023 року, в межах дії дисконтного періоду кредитодавцем нараховувались проценти за користування кредитними коштами за процентною ставкою 587,65 відсотків річних, що на день укладання договору становить 1,61 відсотків від суми кредиту за кожний день, протягом 28 днів до 20.12.2023.

У подальшому, відповідно до п. 8.4 Договору після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховувалися за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладання договору становить 2,98 відсотків річних в день від залишку кредиту. Отже, до 23.01.2024 року (дата відступлення права вимоги) відповідачу нараховані проценти за процентною ставкою 2,98 відсотків.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України визначено,що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

У наданому позивачем суду розрахунку заборгованості зазначено, що у відповідача наявна заборгованість у сумі 41974 гривні 80 копійок, з яких : заборгованість за тілом кредиту 8400 гривень; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 33574 гривні 80 копійок.

Дослідивши докази у справі, суд не погоджується із розміром суми, яка підлягає стягненню, в частині розрахунку суми заборгованості за нарахованими відсотками з таких підстав.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12(провадження № 14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та ч. 4 ст. 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Подібні правові висновки викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Судом встановлено, що строк кредитування за кредитним договором був погоджений. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всіх сум кредиту у порядку, передбаченому кредитним договором, матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредитування, як це передбачено договором.

Отже, є безпідставним нарахування до стягнення з боржника суми відсотків, що передбачені договором після спливу визначеного строку кредитування.

За кредитним договором відповідачу надано кредит у розмірі 8400 гривень, кредит надано строком на 28 днів, строком до 20.12.2023 року (п. 2.3, 7.1 Договору).

Для суми кредиту за першим траншом, що вказана у п. 2.3 Договору, за перші 28 днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 12186 гривень 72 копійки та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом розмірі 3786 гривень 72 копійки та суму кредиту 8400 гривень (п. 8.8 Договору).

Згідно кредитного договору строк його дії 28 днів, тому сума нарахованих процентів, має бути нарахована таким чином: 8400 грн тіло кредиту х 1,61 % = 135 гривень 24 копійки та помножити на 28 днів = 3786 гривень 72 копійки (відсотки).

Отже, заборгованість за кредитним договором може становити 12186 гривень 72 копійки, що складається з 8400 гривень - тіло кредиту та 3786 гривень 72 копійок - відсотки. Тобто, з 21.12.2023 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 20.12.2023 року відповідачем не подавалося.

З урахуванням викладеного вище, та строку користування кредитом 28 днів, доказів про продовження якого матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що нарахування процентів після спливу строку користування кредитом є безпідставним та не підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором кредитної лінії № 642225032 від 22.11.2023 року у розмірі 12186 гривень 72 копійки, що складається з : 8400 гривень - тіло кредиту та 3786 гривень 72 копійок - відсотки.

V. Розподіл судових витрат.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.3), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 703 гривні 30 копійок (12186,72 х 2422,40/41974,80).

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Із матеріалів справи, правнича допомога ТОВ ФК «ЕЙС» надавалася Адвокатським об`єднання «Тараненко та партнери» в особі адвоката Тараненка А.І. на підставі договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 та додаткової угоди № 9 від 30.05.2025 (а.с.98-100)

Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг, адвокатом надано правові та юридичні послуги на загальну суму 7000 гривень (а.с.101).

Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, часткового задоволення позову, клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат і витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2 032 гривні 34 копійки.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС» заборгованість за договором кредитної лінії № 642225032 від 22.11.2023 року у розмірі 12186 гривень 72 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС» судовий збір у розмірі 703 гривні 31 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 032 гривні 34 копійки.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11 листопада 2025 року

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» (місцезнаходження: 02090, місто Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, )

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя С.М. Ченцова