ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4661/23 Номер провадження 22-ц/814/2962/25Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Дряниця Ю.В.,

судді Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

секретар: Чемерис А.К.

за участю: адвоката Нестеренко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Наталі Анатоліївни, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Наталі Анатоліївни про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . За життя йому належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

Інших дітей у ОСОБА_5 не було, одружений він також не був. На момент смерті ОСОБА_4 мав живих батьків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які також були спадкоємцями першої черги за законом.

З метою оформлення своїх спадкових прав позивачка у шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. із належним чином посвідченою заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 . У заяві вказала про наявність окрім неї інших спадкоємців першої черги батьків спадкодавця ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Позивачка подала нотаріусу всі необхідні документи на підтвердження родинних зв?язків із спадкодавцем, та у подальшому її представник подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак приватний нотаріус 28.09.2023 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії пославшись на те, що за її повідомленням батьки спадкодавця також направили заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 . Заяви написані власноручно, підписані, проте підписи на них не посвідчені нотаріально. Недоліки заяв не усунуті, а ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у жовтні-листопаді 2022 року померли. Оскільки батьки спадкодавця подали заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, які не дооформили належним чином і померли, то видача свідоцтва про право на спадщину на квартиру лише позивачці без урахування часток у спадщині інших спадкоємців ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є підставою для відмови у вчиненні відповідної нотаріальної дії згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат».

Після смерті ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (діда та баби позивачки) заведені спадкові справи приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовським А.Г. Заяви про прийняття спадщини подали сини померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивачка вважає, що рішення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії порушує її права як єдиної спадкоємиці першої черги після померлого батька, яка вчасно і належним чином підтвердила своє волевиявлення щодо прийняття спадщини.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. від 28.09.2023, вих. № 438/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Зобов`язати приватного нотаріуса вчинити нотаріальну дію з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищенаведену квартиру.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

З рішенням суду не погодилась позивач. У доводах апеляційної скарги просить скасувати рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 22 квітня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову від 28 вересня 2023 року вих. №438/02-31, що ухвалена приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Наталею Анатоліївною про відмову у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, на квартиру АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Зобов`язати приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Наталю Анатоліївну вчинити нотаріальну дію з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів вказує, що районний суд не взяв до уваги, що встановивши наявність в матеріалах спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_4 заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про прийняття спадщини, підпис в яких нотаріально не засвідчений, та у зв`язку з відсутністю в матеріалах спадкової справи документів, які б дали можливість встановити осіб заявників, та які б підтверджували факт родинних відносин між ними та спадкодавцем як батьків та сина, нотаріус направив до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 лист з пропозицією подати нотаріально засвідчену заяву про прийняття спадщини. Проте у встановлений законом місячний термін особи не виконали свій обов`язок. При цьому, померли майже через рік після цього, що унеможливлює подачу ними необхідної заяви або обов`язку з`явитись до нотаріуса особисто. Позивач вважає, що у такому випадку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не можуть вважатись спадкоємцями майна померлого ОСОБА_4 , а тому нотаріус безпідставно прийшла до висновку щодо відмови у видачі позивачці, як єдиному спадкоємцю першої черги, свідоцтва про право на спадщину за законом щодо усього майна померлого батька ОСОБА_4 .

Представником третьої особи ОСОБА_3 подано до апеляційного суду заяву про розгляд справи без його участі, у доводах якої зазначає, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приймає до уваги наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). (а.с. 9)

За життя ОСОБА_4 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 , про що свідчить договір купівлі-продажу від 18.10.2019, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мушинським О.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 2643, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2019. (а.с. 126-128)

Позивачка у передбачений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини 21.09.2021 звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. із належним чином посвідченою заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 . У даній заяві вказала про наявність окрім неї інших спадкоємців першої черги батьків спадкодавця ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які проживали у АДРЕСА_2 . (а.с. 86)

Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. направила на вищенаведену адресу проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлення від 20.11.2021 № 636/02-14 про наявність відкритої спадкової справи із роз`ясненням про право спадкоємців першої черги звернутися із заявами про прийняття спадщини у строк до 10.01.2022, яке отримане адресатами, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. (а.с. 96-97)

17.01.2022 нотаріусом отримані та зареєстровані заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про прийняття спадщини, датовані 24.12.2021, направлені нотаріусу поштою з Німеччини 27.12.2021, що підтверджується копією поштового конверта з відміткою поштового відділення про дату відправки пріоритетного листа. (а.с. 98-99)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7 , що стверджується копіями свідоцтв про смерть, перекладеними з німецької мови та засвідченими у встановленому порядку. (а.с. 105-106, а.с. 110-111)

Після їх смерті відкрилася спадщина, яку прийняли їх сини треті особи у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідчать подані ними приватному нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовському А.Г. заяви про прийняття спадщини. (а.с. 155, 159, а.с. 175, 179)

Водночас позивачка ОСОБА_8 також подала заяви про прийняття спадщини після смерті діда та баби ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 141, 161).

Представник позивачки 28.09.2023 подала приватному нотаріусу Марченко Н.А. заяву про видачу позивачці ОСОБА_9 свідоцтва про право на спадщину - квартиру, однак отримала постанову від 28.09.2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова обґрунтована тим, що батьки спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також подали у передбачений законом строк заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 . Заяви написані власноручно, направлені з адреси проживання батьків в Німеччині поштою, однак підписи в них не посвідчені нотаріально. Спадкоємці ОСОБА_6 і ОСОБА_7 недоліки заяв не усунули та згодом померли. Оскільки батьки спадкодавця подали заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, які не дооформили належним чином і померли, то видача свідоцтва про право на спадщину на квартиру лише позивачці без урахування часток у спадщині інших спадкоємців ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є підставою для відмови у вчиненні відповідної нотаріальної дії згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат». (а.с. 112-113, 137-138).

У оскаржуваній постанові зазначено, що видача свідоцтва на спадщину тільки на ім?я позивачки без урахування часток ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не можлива.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд вказав, що вважає обґрунтованою оскаржувану постанову нотаріуса, оскільки батьки спадкодавця подали у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини, недоліки цих заяв хоч і не були усунуті, оскільки такі спадкоємці згодом померли, проте в них була чітко виражена їх воля на прийняття спадщини, тому видача свідоцтва про право на спадщину за законом на вищенаведене спадкове майно лише на ім?я позивачки без урахування часток у спадщині батьків спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , порушило б права їх спадкоємців - третіх осіб у даній цивільній справі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Згідно з статею 1216 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України, передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини статтею 1270 ЦК України встановлено преклюзивний (присічний) строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною другою статті 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до підпункт 3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в редакції чинній на час відкриття спадщини) своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Пунктом 3.25. визначено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Зазначена норма кореспондується зі ст. 1267 ЦК України.

Доказів того, що спадкоємці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились від часток у спадщині після ОСОБА_4 , що належали спадкодавцям матеріали справи не містять, та не були встановлено судом.

З наведеного слідує, що районний суд дійшов вірного висновку про те, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне спадкове майно лише на ім?я позивачки без урахування часток у спадщині батьків спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , порушило б права їх спадкоємців - третіх осіб у даній цивільній справі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок районного суду про надходження листів про прийняття спадщини з місця проживання спадкоємців є безпідставним, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а отже колегія суддів їх оцінює як припущення позивача.

Твердження про те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки заявам, направленим від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про прийняття спадщини, а саме, що заяви написані від руки однією людиною, не заслуговують на увагу суду, оскільки дослідження справжності заяв про прийняття спадщини не входить до предмету даного спору.

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Отже, оскільки позивачем не доведено порушення приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Наталією Анатоліївною норм Цивільного Кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при винесенні оскаржуваної постанови, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції вірно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення по суті спору, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильність цих висновків не спростовують та зводяться до незгоди апелянта з рішенням суду та переоцінки доказів на власну користь.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л.І. Пилипчук

О.В. Чумак