465/9943/25
2/465/4783/25
У Х В А Л А

про направлення справи за підсудністю

24.11.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кушнір Б.Б., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІЛІГРИМ ЗАХІД» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІЛІГРИМ ЗАХІД» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2025, головуючим суддею у справі визначено Кушнір Б.Б.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність передання справи за підсудністю, виходячи з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Слід також врахувати, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За нормою ч.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно відповіді з Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України №6.2-16155/6-25 від 18.11.2025, отриманої судом 19.11.2025, що наявними даними ДМС місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не встановлено.

Згідно відповіді на запит суду відповідь від Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №260309-вих-169413 від 20.11.2025, отриманої судом 21.11.2025 повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» та згідно Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на обліку як внутрішньо переміщена особа у Франківському відділу соціального захисту управління соціального захисту не перебував та не перебуває.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2032082 від 21.11.2025, міститься інформація, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованим не значиться.

Водночас за результатами отриманої судом відповіді №2032091 від 21.11.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за параметрами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інформації не знайдено.

Таким чином, відсутні будь-які відомості, що підтверджують реєстрацію відповідача на даний час або останнє відоме місце його реєстрації на території Франківського району м.Львова.

Також суду позивачем не надано належних документів, які б підтверджували реєстрацію відповідача на території Франківського району м.Львова.

Тому вказівка у довідці від 20.09.2022 №1308-7001516 про взяття відповідача на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_1 , нічим не підтверджена і не відповідає офіційним відомостям.

З вищевикладеного вбачається, що справа не підсудна Франківському районному суду м.Львова.

Натомість згідно заяви відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.10.2023 про прийняття на роботу, яка адресована директору позивача, вказано зареєстровану адресу місця проживання відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 .

Відтак, враховуючи відсутність відомостей про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання або перебування відповідача на території Франківського району м. Львова, для визначення підсудності спору слід керуватися зафіксованою відповідачем у даній заяві адресою його місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що є підсудністю Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України визначено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З таких обставин, приходжу до висновку про необхідність направлення цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІЛІГРИМ ЗАХІД» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди підсудністю на розгляд Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченка, 201).

За нормами ч.3 ст.31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 187, 260, 261, 354 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІЛІГРИМ ЗАХІД» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, - передати за підсудністю на розгляд Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченка, 201).

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи з одного суду до іншого, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складанні повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кушнір Б.Б.