Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Дегтяренко К.С.,

за участю секретаря судового засідання Сапронова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНП.КОМ» в особі голови ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю «ТНП.КОМ» Черненченка Дениса Альбертовича, відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту на майно, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Посікіра Р.Р. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНП.КОМ» в особі голови ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю «ТНП.КОМ» Черненченка Дениса Альбертовича, відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту на майно.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступне.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 була власником: будинку за адресою АДРЕСА_1 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;- квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею ОСОБА_2 та у визначеному законом порядку прийняла спадкові права, що підтверджується листом державного нотаріуса Першої ужгородської державної нотаріальної контори Ластівки А.В. № 695/02-14 від 07.10.2021.

Також позивач у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса із заявою щодо оформлення спадкових прав та реєстрації її права власності на спадкове майно.

Листом державного нотаріуса Першої ужгородської державної нотаріальної контори Ластівка А.В. № 697/01-16 від 07.10.2021 позивачу повідомлено про те, що свідоцтва про право на спадщину буде видано після зняття арешту з нерухомого майна.

Так, згідно з інформації з ДРРП вбачається, що на нерухоме майно ОСОБА_2 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у З/о №39556548 від 29.08.2013.

Відповідно до рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.04.2013 стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ТНП.КОМ" суму 92 205,18 грн. (в т.ч. 2 88707,45 грн. основного боргу, 524,95 грн. 3% річних, 355,18 грн. інфляційних нарахувань та 2617,60 грн. пені) та суму 1844,10 грн. відшкодування судового збору.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Закарпатської області був виданий наказ від 08.07.2013, на примусове виконання якого Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було відкрите виконавче провадження ВП №39556548.

Так, 28.08.2013 старшим державним виконавцем Бачинська О.В., відповідно до вимог статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №39556548. 29.08.2013 старшим держаним виконавцем Бачинська О.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію якої надіслано до відповідних реєструючих установ для виконання та сторонам виконавчого провадження для відома.

04.07.2017 державним виконавцем відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (арешт з майна боржника не знімався, оскільки з боржника не стягнуто виконавчий збір та витрати виконавчого провадження).

29.05.2025 адвокат Німець О.М. в інтересах позивача звернулась до відділу державної виконавчої служби у місті Ужгород Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із клопотанням про зняття арешту, накладеного на майно ОСОБА_2 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у З/о №39556548 від 29.08.2013.

16.06.2025 Листом № 66012 Відділ ДВС у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що на виконанні у МВ ДВС Ужгородського МРУЮ перебувало виконавче провадження АСВП N?39556548 з примусового виконання наказу №907/182/13-г від 08.07.2013, виданого Господарським судом Закарпатської області про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ «ТНК. КОМ» суму 94 049,28грн. У вказаному листі зазначено, що арешт з майна (коштів) боржника може бути знятий у разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

04.08.2023 позивач оплатила виконавчий збір та витрати виконавчого провадження №39556548 в розмірі 9 289,68 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції про переказ готівки №12 від 04.08.2023.

Унаслідок чого позивач неодноразово намагалась захистити своє право власності на успадковане майно шляхом неодноразового звернення до Господарського суду Закарпатської області у справі №907/182/13-г. Відповідно до ухвали Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/182/13-г від 30.08.2023, судом повернуто скаргу про визнання неправомірною бездіяльності посадових осіб Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгород Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо не зняття обмежень, накладених в межах виконавчого провадження №39556548; зобов`язання посадових осіб Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгород Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вчинити дії щодо зняття обмежень, накладених постановами в межах виконавчого провадження № 39556548. Також у вищевказаній ухвалі зазначено, що як спадкоємець після смерті своєї матері ОСОБА_2 позивач не була залучена стороною виконавчого провадження № 39556548, а тому не є суб`єктом права на подачу такої скарги в порядку статті 339 ГПК України. Також роз`яснено, що законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту порушеного права, яке може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту, відповідачами у якому мають бути особи, в інтересах яких накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Згідно з ухвалою Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/182/13-г. від 07.12.2023 було відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про заміну правонаступником боржника у справі №907/182/13-г.

Наявність вказаних обтяжень перешкоджає позивачу в оформленні спадкових прав та розпорядженні її майном, а тому вона змушена звернутись до суду з позовною заявою про скасування державної реєстрації обтяжень у вигляді арештів

У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити.

Відзиву на позовну заяву у встановлений строк не подано.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у загальному позовному провадженні.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 вересня 2025 року справу призначено до судового розгляду, а також позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНП.КОМ» в особі голови ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю «ТНП.КОМ» Черненченка Дениса Альбертовича, відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в частині визнання права власності на спадкове майно залишено без розгляду.

В судове засідання 07 листопада 2025 року:

представник позивача адвокат Посікіра Р.Р. та позивач ОСОБА_1 не з`явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила такі задовольнити;

представники відповідачів своїх уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, повідомив, будь яких заяв та клопотань суду не подали, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомленні у встановленому порядку.

За змістом статті 280 ЦПК України суд не може ухвалити заочне рішення у справі у разі якщо позивач заперечує проти такого вирішення справи, а тому враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судові засідання не з`являється, відзиву на позов не надав, а позивач своєї згоди на ухвалення заочного рішення не надав, суд вважає, що відсутні підстави для ухвалення заочного рішення у справі та враховуючи, ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 являлась власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;- квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Відповідно до листа державного нотаріуса Першої ужгородської державної нотаріальної контори Ластівки А.В. № 695/02-14 від 07.10.2021 ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею ОСОБА_2 та у визначеному законом порядку прийняла спадкові права.

Позивач у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса із заявою щодо оформлення спадкових прав та реєстрації її права власності на спадкове майно.

Листом державного нотаріуса Першої ужгородської державної нотаріальної контори Ластівка А.В. № 697/01-16 від 07.10.2021 позивачу повідомлено про те, що свідоцтва про право на спадщину буде видано після зняття арешту з нерухомого майна.

Так, згідно з інформації з ДРРП вбачається, що на нерухоме майно ОСОБА_2 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у З/о №39556548 від 29.08.2013, що також підтверджується постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 29.08.2013 року.

04.07.2017 державним виконавцем відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, проте з постанови вбачається, що арешт не знято.

16.06.2025 Листом № 66012 Відділ ДВС у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що на виконанні у МВ ДВС Ужгородського МРУЮ перебувало виконавче провадження АСВП № 39556548 з примусового виконання наказу № 907/182/13-г від 08.07.2013, виданого Господарським судом Закарпатської області про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ «ТНК. КОМ» суму 94 049,28грн. У вказаному листі зазначено, що арешт з майна (коштів) боржника може бути знятий у разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

04.08.2023 позивач оплатила виконавчий збір та витрати виконавчого провадження №39556548 в розмірі 9 289,68 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції про переказ готівки №12 від 04.08.2023.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі№ 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) виклала висновок про те, що … [вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції].

Відтак, інший спосіб захисту та реалізації спадкових прав, ніж зняття арешту з усього (рухомого та нерухомого) майна відсутній, обраний спосіб захисту права власності позивача в даному випадку є таким, що не порушує інтереси сторін та третіх осіб в даному провадженні та таким, що не суперечить закону.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної; творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм

майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно п. 2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення

певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України, визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 39 Закону № 606- XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент ухвалення постанови про закінчення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.07.2025 5 закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виходячи з наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника фізичної особи. Тобто, закінчивши виконавче провадження, державний виконавець повинен зняти арешт, який було накладено на майно такого боржника при здійсненні виконавчого провадження. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 664/14/19. Відповідно до ч.3 ст.40 Закону № 606- XIV у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, вищевказані положення Закону № 606- XIV свідчать про те, що у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону № 606- XIV виконавець не вправі стягувати виконавчий збір. А тому, виконавець Бачинська О.В. при закінченні виконавчого провадження повинна була також скасувати арешт майна боржника та заборону на його відчуження. Вказане також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 664/14/19.

У постанові про закінчення виконавчого провадження від 04.07.2017 вказано, що така винесена відповідно до п. 3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім іншого, судом встановлено, що 04.08.2023 відповідач сплатила виконавчий збір у розмірі 9 289,68 грн. на рахунок Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби та надала їм відповідну квитанцію. Однак, арешт з майна ОСОБА_2 все одно не був знятий.

Щодо суб`єктного складу учасників справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний податковий орган, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Такий саме висновок щодо застосування норм права міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19).

У постановах Верховного Суду від 06 лютого 2023 року у справі № 463/2924/22; від 03 травня 2023 року у справі № 463/3251/22 висловлений правовий висновок про те, що позивач реалізуючи своє право, звертається до суду у порядку позовного провадження шляхом подання позову про зняття арешту з належного йому нерухомого майна належного позивачам, відповідачами у якому мають бути особи, в інтересах яких накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Згідно інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «ТНК.КОМ», в інтересах якого був накладений спірний арешт, на даний момент є припиненим.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а позовна заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.16,319,321,391 ЦК України; ЗУ «Про виконавче провадження»; ст.ст.12, 13, 81, 89, 136, 131, 178, 223, 247, 264, 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву задовольнити.

Зняти обтяження у формі арешту від 13.06.2017 року (номер запису обтяження 20883654) на нерухоме майно ОСОБА_2 накладене на примусове виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.04.2013 у справі № 907/182/130-г.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Закарпатського апеляційного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП ( НОМЕР_3 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідачі: ТзОВ «ТНП.КОМ» в особі голови ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю «ТНП.КОМ» Черненченка Дениса Альбертовича), який знаходиться за адресою: м. Дніпро, бульвар Катеринославський, 2 офіс 610, кім. ; (рноепп НОМЕР_4 );

Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, (), місце знаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, 10.

Суддя Дегтяренко К.С.