text-justify-trim:punctuation'>
У Х В А Л А

06 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 359/9027/21

провадження № 61-12279ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державних виконавців Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Романа Михайловича та Коріня Анатолія Андрійовича, стягувач - Публічне акціонерне товариство «Банк «ТРАСТ»,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та рішення державних виконавців Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Р. М. та ОСОБА_2 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2021 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року, поновлено ОСОБА_1 строк для подання скарги та відмовлено в задоволенні скарги.

29 вересня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року.

У касаційній скарзі просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та навести підстави для поновлення строку.

На виконання вимог вказаної ухвали, заявник направив до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій зазначає, що постанову апеляційного суду від 27 вересня 2022 року він отримав 12 листопада 2022 року, що підтверджується копією конверту. Крім цього, заявник вказує, що пропустив строк на касаційне оскарження судових рішень, у зв`язку з введенням воєнного стану на території України та щоденними повітряними тривогами, які змушують заявника проводити частину доби в укритті. Також, заявник зазначає, що доглядає за своїми батьками, яким 90 років та вони потребують сторонньої допомоги.

Верховний Суд вважає, що заявник не надав переконливих доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року.

Згідно із частиною третьою статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Отже, наведені у клопотанні причини пропуску строку на касаційне оскарження суд може визнавати поважними або неповажними у разі подання касаційної скарги після спливу тридцятиденного строку на оскарження, але в межах одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови Київського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року складено 28 вересня 2022 року. Забезпечено надання повного доступу 04 жовтня 2022 року.

Однак заявник подав касаційну скаргу після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, що має наслідком відмову у відкритті касаційного провадження, крім випадків, визначених частиною третьою статті 394 ЦПК України.

У поданій заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, заявник посилається як на поважну причину пропуску такого строку - введення на території України воєнного стану.

Верховний Суд зазначає, що відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 та від 08 грудня 2022 року у справі

№ 990/102/22, саме по собі введення воєнного стану на території всієї держави, який продовжений і на теперішній час, без посилання на конкретні обставини, які були об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного зверненню до суду у визначений законом строк, не може бути належною підставою для поновлення строку.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21, від 14 вересня 2022 року у справі № 200/21749/17, від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 та 25 вересня 2024 року у справі № 760/19995/21-ц.

А тому, суд не приймає вказані посилання як поважну причину пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

Крім цього, посилання заявника на те, що він доглядає за своїми батьками теж не може вважатися істотною та непереборною обставиною, яка є причиною для поновлення строку на касаційне оскарження.

Слід зазначити, що скаргу на дії державних виконавців та апеляційну скаргу на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2021 року подавав ОСОБА_1 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 вказала, що позивач (заявник, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження. У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

За таких обставин, на момент подачі касаційної скарги 29 вересня 2025 року відсутні винятки, передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження, у суду відсутні законні підстави поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, тому у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 слід відмовити.

Колегія суддів зазначає, що поновлення строку на касаційне оскарження після спливу значного періоду часу ставить під загрозу принцип юридичної визначеності, незалежно від поважності чи неповажності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення після спливу одного року з дня складення повного тексту постанови суду апеляційної інстанції, і не встановлено винятки, передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави - учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання свої обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Керуючись статтями 185, 390, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державних виконавців Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Романа Михайловича та ОСОБА_2 , стягувач - Публічне акціонерне товариство «Банк «ТРАСТ».

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська