ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/2170/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №692/1120/25 Категорія: 304090000 ЛЕВЧЕНКО Л. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т. Л.
суддіСіренко Ю. В., Новіков О. М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Калініна С. К. на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 06.10.2025 (повний текст складено 06.10.2025, суддя в суді першої інстанції Левченко Л. О.) у цивільній справі за позовом ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

у серпні 2025 року ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 6213153 від 25.12.2022 в сумі 54 750,00 гривень, яка складається з: 20 000,00 грн за кредитом; 34 750,00 грн за нарахованими процентами, а також судові витрати по сплаті судового збору та на правничу допомогу, мотивуючи про те, що позивач у справі набув права вимоги за кредитом до боржників за укладеними договорами факторингу, у тому числі, і щодо відповідача ОСОБА_1 на суму, заявлену до стягнення.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 06.10.2025 позов у справі задоволено.

Суд першої інстанції вказав на обґрунтованість доводів позивача про набуття ним права вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості відповідача, яка нею погашена не була.

Представник відповідача подав на вказане рішення суду 05.11.2025 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вказано на те, що рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 03.04.2025 у іншій справі №695/21/25, яке набрало законної сили, у спорі між цими ж сторонами про стягнення кредитної заборгованості у позові було відмовлено з підстав відсутності у матеріалах справи кредитного договору.

Сторони у справі № 692/1120/25 та справі № 695/21/25 є однаковими: позивач ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»; відповідач ОСОБА_1 , предмети спору ідентичні.

Позивач, звертаючись повторно до суду з аналогічним позовом, помилково ототожнює поняття підстав позову із доказами, які подаються на підтвердження підстав позову.

Подання позивачем нового позову про той самий предмет і з тих самих підстав, з яких прийнято рішення в іншій справі, яке вже набрало законної сили, фактично зводиться до нового слухання справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Будь-які нові підстави у повторному позові відсутні і предмет спору обґрунтовується тими самими підставами це заборгованість яка виникає саме за Договором № 6213153 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2022, а подані із повторним позовом нові докази не можуть бути обґрунтуванням повторного розгляду того самого спору.

Отже наявні підстави для закриття провадження у справі, чого помилково не врахував суд першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача проти її аргументів заперечив та просив залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, мотивуючи про відсутність підстав для закриття провадження у справі, адже у справі №695/21/25 не було встановлено факту відсутності чи наявності договірних зобов`язань між сторонами.

Також позивач наголошує на обґрунтованості позовних вимог у справі.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 54750,00 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що Договір про надання споживчого кредиту № 6213153 від 25.12.2022, укладено між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 (споживач), та останньою підписано одноразовим ідентифікатором С885444 25.12.2022 о 18:10:29.

Згідно п. 1.1 Договору укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток "CreditPlus". Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства.

Згідно п. 1.2 Договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сторони погодили істотні умови договору, зокрема суму кредиту: 20000,00 грн та тип кредиту: кредит (п. 1.3), строк кредитування: 360 днів з періодичністю платежів кожні 30 днів, детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені у графіку платежів (п. 1.4), тип процентної ставки: фіксована(п. 1.5), стандартну процентну ставку: 1,99% в день, що застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору (1.5.1), знижену процентну ставку: 1,692 % в день та її умови, орієнтовну реальну процентну ставку, яка складає: 29653,85% річних за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом (п. 1.7.1) та 23075,33% річних за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки (п. 1.7.2), орієнтовну загальну вартість кредиту, яка складає: 163280,00грн. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом (п. 1.8.1) та 161489,00 грн. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки (п. 1.8.2).

Згідно п. 1.15 договору перед укладенням цього договору товариством була здійснена електронна ідентифікація споживача для входу в особистий кабінет, відповідно до п.1.1 Договору та був використаний наступний спосіб ідентифікації та верифікації споживача - отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ.

Згідно п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Згідно п.2.2 Договору сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 25.12.2022 або 26.12.2022.

Згідно п. 4.4 Договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.

Додатком 1 до вказаного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), відповідно до якого дата видачі кредиту: 25.12.2022, дата платежу: 12 періодів з 24.01.2023 по 20.12.2023, кількість днів у розрахунковому періоді всього: 360, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 20000,00/161489,00 (всього), сума кредиту за договором/погашення суми кредиту: 20000,00 та 20000,00, проценти за користування кредитом: 141489,00, реальна річна процентна ставка: 23075,33%, загальна вартість кредиту: 161489,00. Додаток підписано споживачем ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором С885444 25.12.2022 о 18:10:29.

Згідно паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит він містить відомості про істотні умови кредиту, ідентичні таким відомостям, вказаним у Договорі про надання споживчого кредиту № 6213153 від 25.12.2022.

Паспорт споживачем ОСОБА_1 підписано одноразовим ідентифікатором С885444 25.12.2022 о 18:10:29.

Згідно повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2651 від 02.10.2023, адресованого ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «УПР» повідомляє про успішні операції, по яким грошові кошти було відправлено за відповідним призначенням. У додатку міститься інформація про операцію 25.12.2022 о 18:11:04 з перерахунку коштів у сумі 20000 грн через систему iPay на карту НОМЕР_1 .

Відповідно до карти обліку договору (розрахунок заборгованості) за договором № 6213153 від 25.12.2022, позичальник ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , розрахунок проведено за період з 25.12.2022 по 25.09.2023. Розмір основного боргу станом на дату початку та кінець розрахунку є незмінним та становить 20000,00 грн. Протягом періоду 25.12.2022-25.03.2023 щоденно нараховувались проценти за стандартною ставкою у розмірі 398,00грн. (окрім дати 24.01.2023, коли такі проценти не нараховувались), з 26.03.2023 нарахування процентів припинено. Всього нараховано процентів за стандартною процентною ставкою у розмірі 35820. Також розрахунок містить відомості про платежі: 31.01.2023 у розмірі 570,00 грн та 06.02.2023 у розмірі 500,00 грн, а всього на суму 1070,00 грн.

Відповідно до Договору факторингу № 26.09/23-Ф, укладеного 26.09.2023 між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошового зобов`язання та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 клієнт передав а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 5390, загальна сума заборгованості складає 49094821,84 грн.

За актом прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в електронному вигляді на флеш-носії, у розмірі 769 Кбайт, кількість боржників: 5390, загальна сума простроченої заборгованості: 49094821,84 грн.

Згідно копії платіжної інструкції № 198 позивач ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перерахувало кошти ТОВ «Авентус Україна» у розмірі 938001,85грн. з призначенням платежу: згідно договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023.

Відповідно до додатку до договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 - витягу з реєстру боржників від 26.09.2023 за номером 4129 вказана боржник ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , номер кредитного договору 6213153 від 25.12.2022, строк кредитного договору: 360, сума кредитного договору: 20000, процентна ставка за користування кредитом: 1,99, сума заборгованості за основною сумою боргу: 20000, сума заборгованості за відсотками: 34750, сума заборгованості разом: 54750, кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань: 245.

Згідно повідомлення АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-13693 від 22.09.2025 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . Номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_3 в період з 25.12.2022 по 30.12.2022 : НОМЕР_4 .

Згідно доданої виписки про рух коштів по картці від 18.09.2025, клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , вбачається операція 25.12.2022 о 18:11:04 щодо коштів у сумі 20000,00, деталі операції: IPAY_CREDIT_VISA1.

Так як відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, сума її заборгованості за доводами позивача складає 54 750,00 грн, що обумовило звернення з цим позовом до суду.

Водночас у справі №695/21/25 за позовом ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 6213153 від 25.12.2022 в сумі 54 750,00 гривень рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 03.04.2025 відмовлено у позовних вимогах з підстав відсутності у матеріалах справи кредитного договору № 6213153 від 25.12.2022, тобто за недоведеністю позовних вимог.

Зазначене рішення суду сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили.

Саме з цих підстав сторона відповідача просить закрити провадження у справі за наявності судового рішення, що набрало законної сили, яким спір, що перебуває на розгляді суду, вже вирішено по суті.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

На час розгляду справи кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит, є чинним, недійсним у судовому порядку не визнавався, сума боргу по тілу кредиту та нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами позичальником наданими доказами не спростовується, обставини щодо підтвердження факту надання кредитних коштів під сумнів позичальником не ставиться.

Далі, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, встановивши, що відповідач, як позичальник, отримала кредитні кошти за договором та не повернула їх у визначені строки разом із нарахованими відсотками, отже має непогашену заборгованість, вірно вказав про те, що позовні вимоги про стягнення коштів є обґрунтованими.

При цьому суд першої інстанції вірно встановив суму заборгованості, яка підтверджується матеріалами справи та не спростовується по суті аргументами скаржника.

З такими висновками суду першої інстанції в цій справі апеляційний суд погоджується повністю, адже вони підтверджуються наявними у справі доказами та ґрунтуються на встановлених фактичних обставинах та правому регулюванні правовідносин сторін, що виникли на підставі кредитного договору.

Надаючи оцінку апеляційним доводам скаржника, апеляційний суд враховує, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. При цьому, зазначені підстави для закриття провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд в своїй постанові від 25 квітня 2019 року у справі №540/406/19, від 22.05.2019 у справі №640/7778/18 зазначив, що закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

У даному випадку як у справі, що переглядається в апеляційному порядку №692/1120/25, так і в справі №695/21/25 сторонами є позивач ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та відповідач ОСОБА_1 , предметом спору є вимоги про стягнення з відповідача на користь заборгованості за кредитним договором № 6213153 від 25.12.2022 в сумі 54 750,00 гривень, водночас на час прийняття рішення 03.04.2025 у справі №695/21/25 судом не було встановлено факту відсутності / наявності договірних зобов`язань між сторонами та їх розміру, оскільки не було надано до матеріалів справи кредитного договору № 6213153 від 25.12.2022, отже підстави позову не є ідентичними, що перешкоджає закриттю провадження, як просить скаржник.

Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, подана апеляційна скарга не містить.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 06.10.2025 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати скаржника за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 142, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 06.10.2025 у даній цивільній справі залишити без змін.

Судові витрати скаржника в апеляційному суді не відшкодовувати.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 26.11. 2025.

Суддя-доповідач

Судді