Справа № 464/4215/25
пр.№ 2-с/464/206/25
УХВАЛА

21.11.2025 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 09.07.2025 у справі №464/4215/25,

встановила:

18.11.2025 боржник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, поданою представником ОСОБА_2 , про скасування судового наказу від 09.07.2025 у справі №464/4215/25, в якому покликається на необґрунтованість вимог стягувача. Зазначає, що у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, виїхала на постійне проживання до Італії. Факт її відсутності за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 26.02.2022 до 05.08.2024 підтверджується актом від 21.08.2024. Враховуючи наведене, вважає, що підстави для нарахування ОСОБА_1 плату за надані ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуги відсутні, що свідчить про спірність вимог стягувача. Крім того, зважаючи на те, що боржник копію оскаржуваного судового наказу не отримувала, а з його змістом представник ознайомилась лише 11.11.2025 у приміщенні суду, просить поновити пропущений строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Дослідивши матеріали заяви про скасування судового наказу та матеріали цивільної справи №464/4215/25, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що 09.07.2025 Сихівським районним судом м. Львова видано судовий наказ №464/4215/25 (пр. №2-н/464/1236/25) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.08.2023 по 30.04.2025 у розмірі 7458,27 грн, інфляційні нарахування у розмірі 214,22 грн, 3% річних у розмірі 62,55 грн, за послуги з постачання гарячої води за період з 01.08.2023 по 30.04.2025 у розмірі 31105,76 грн, інфляційні нарахування у розмірі 822,21 грн, 3% річних у розмірі 188,17 грн, а також 302,80 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, відтак відповідна заява боржника є підставою для скасування судового наказу.

Згідно із ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з доводів заяви та підтверджується матеріалами справи, боржник копії оскаржуваного судового наказу та документів, поданих заявником, не отримувала, а зі змістом такого та матеріалами заяви про видачу судового наказу ознайомився її представник у приміщенні суду лише 11.11.2025.

За наведених обставин, приходжу до висновку, що боржнику слід поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу, оскільки такий пропущено з поважних причин.

Перевіривши доводи заяви, оглянувши та проаналізувавши матеріали справи, враховуючи відсутність підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, а також те, що доводи стягувача, викладені в заяві про видачу судового наказу, потребують дослідження, відтак вважаю, що судовий наказ підлягає скасуванню.

На підставі ст. ст. 170, 171 ЦПК України, керуючись ст. ст. 258-261, 353 ЦПК України, суддя,

постановила:

поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 09.07.2025 у справі №464/4215/25 задовольнити.

Судовий наказ Сихівського районного суду м. Львова від 09.07.2025 у справі №464/4215/25 (пр. №2-н/464/1236/25) про стягнення солідарно з з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.08.2023 по 30.04.2025 у розмірі 7458,27 грн, інфляційні нарахування у розмірі 214,22 грн, 3% річних у розмірі 62,55 грн, за послуги з постачання гарячої води за період з 01.08.2023 по 30.04.2025 у розмірі 31105,76 грн, інфляційні нарахування у розмірі 822,21 грн, 3% річних у розмірі 188,17 грн, а також 302,80 грн судових витрат по сплаті судового збору скасувати.

Роз`яснити Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» право звернутися з вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Копію ухвали направити стягувачу та боржнику до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена та підписана суддею 21 листопада 2025 року.

Суддя Сабара Л.В.