Справа № 128/4657/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., отримавши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

При вирішенні питання про видачу судового наказу встановлено, що дана заява не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктами 4, 5 частини 2, пунктом 4 частини 3 статті 163 ЦПК України визначено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Однак, в порушення вказаних норм закону заявником, яким заявлено вимогу про стягнення із боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини, не зазначено відомостей та доказів, на яких грунтується така її вимога, обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, передбачених ст. 182 СК України, зокрема: щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини; щодо стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; щодо наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; щодо наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; щодо доведення стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; щодо інших обставини, що мають істотне значення.

Окрім того, відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

У заяві про видачу судового наказу ОСОБА_1 просить стягнути із боржника ОСОБА_2 аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня розірвання шлюбу, який розірвано рушенням Вінницького районного суду Вінницької області 06.01.2021 (справа №128/3271/20).

Разом із тим, заявляючи таку вимогу як стягнення аліментів, починаючи з дня розірвання шлюбу, заявницею не подано до суду доказів того, що нею вживалося заходів щодо одержання аліментів з боржника ОСОБА_2 , але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи те, що заявницею ОСОБА_1 подано заяву про видачу судового наказу з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 163, 165, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.П. Шевчук