Провадження № 2/761/1161/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В

за участю секретаря: Яцишина А.О.,

представника позивача: Плахотніна Р.А.,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника третьої особи АБК «Киянівський»- адвоката Костинчука Павла Михайловича про залишення без розгляду позовної заяви в цивільній справі за позовом Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Горбунова Леся Василівни, Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Автокооператив по будівництву та експлуатації особистих гаражів «КИЯНІВСЬКИЙ», про усунення перешкод у володінні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права приватної власності, припинення права власності, знесення об`єкта нерухомого майна та приведення її у придатний для використання стан, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2023 року прийнято до розгляду відкрито провадження за вказаною позовною заявою. Розгляд справи вирішено проводити порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному провадженні.

31.05.2025 до суду надійшло клопотання представника АБК «Киянівський»- адвоката Костинчука Павла Михайловича про залишення зазначеної цивільної справи без розгляду. В обґрунтування зазначеного клопотання вказано, що позовну заяву від імені позивача підписано його представником за довіреністю Глущенком Антоном Володимирович, який діяв на підставі довіреності, виданої йому позивачем. Разом з тим, зазначено, що Глущенко А.Н. не мав повноважень підписувати позовну заяву від імені Позивача та не має повноважень бути його представником.

Клопотання мотивовано тим, що у матеріалах справи відсутні документи , які надавали би можливість Глущенку А.В. діяти від імені Позивача в порядку самопредставництва. Зокрема, в матеріалах справи відсутні копії статуту чи положення Позивача відповідно до яких Глущенко А.В. міг би діяти від імені Позивача самопредставництва, тому в порядку ст. 257 ЦПК України вказану позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

13.06.2025 до суду надійшли заперечення позивача КМР на клопотання представника третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача заперечував щодо задоволення вказаного клопотання з підстав викладених у письмових запереченнях.

Представник відповідача підтримав подане клопотання.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового засідання повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Частиною третьою статті 58 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з частиною першою статті 58 цього Кодексу представником може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 1 частини першої статті 62 ЦПК України зазначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Згідно з частиною другою та третьою статті 244 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Статтею 246 ЦК України встановлено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

За приписом підпункту 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Отже, наведені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи: як в порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.

Частиною четвертою статті 58 ЦПК України також встановлено, що держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Статтею 8 Закону України «Про столицю України місто-герой Київ» встановлено, що місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради та їх виконавчі органи.

Статтею 10 Закону «Про столицю України місто-герой Київ» визначено, що Київська міська рада та районні в місті ради мають власні виконавчі органи, які утворюються відповідно Київською міською радою, районними в місті радами, підзвітні та підконтрольні відповідним радам.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», система місцевого самоврядування включає, зокрема, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради. Згідно із частиною першою статті 11 вищезазначеного Закону, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Частиною першою статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про столицю України

- місто-герой Київ» від 15.01.99 року № 401-XIV (далі - Закон № 401-XIV), система місцевого самоврядування у місті Києві включає, зокрема, виконавчий орган міської ради. Відповідно до статті 10-1 Закону № 401-XIV, виконавчим органом Київської міської ради є Київська міська державна адміністрація, яка паралельно виконує функції державної виконавчої влади, що є особливістю здійснення виконавчої влади в місті Києві.

Пунктом 1.1 Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі

- Департамент), затвердженого рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 № 182/342 (у редакції рішення Київської міської ради від 23.06.2022 № 4753/4794) (далі - Положення), яке перебуває у відкритому інформаційному доступі, регламентовано, що Департамент є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та згідно з законодавством забезпечує виконання повноважень Київської міської ради та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сфері земельних відносин, є підзвітним та підконтрольним Київській міській раді та виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), безпосередньо підпорядковується Київському міському голові, а з питань управління землями державної власності, розпорядження якими здійснює виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) - виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації).

Підпунктом 2.1. пункту 2 Положення визначено, що одними з основних завдань Департаменту є, зокрема, забезпечення виконання повноважень Київської міської ради у сфері управління землями комунальної власності територіальної громади міста Києва в межах міста Києва.

Підпунктом 3.37. пункту 3 Положення визначено, що Департамент здійснює захист прав та інтересів Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Департаменту в судах загальної юрисдикції у порядку самопредставництва та представництва в інших органах влади під час розгляду правових питань і спорів у встановленому порядку.

Працівник органу державної влади, органу місцевого самоврядування підтверджує право на звернення від імені такого органу в порядку самопредставництва, для чого надає суду:

- витяг з контракту, в якому визначено, що особа має повноваження представляти орган державної влади, орган місцевого самоврядування в суді в конкретній судовій справі без окремого доручення; або

- оригінал або копія трудового договору (наказу про призначення), або оригінал посвідчення та витяг з посадової інструкції в якій визначено, що особа має повноваження представляти орган державної влади, орган місцевого самоврядування в суді без окремого доручення керівника; та

- окрема довіреність (резолюція) керівника, в якому визначено повноваження особи представляти інтереси державного орган, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування в суді в конкретній судовій справі, якщо посадовою інструкцією або контрактом не передбачено право такої особи представляти інтереси юридичної особи без такого доручення.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають, що територіальна громада, яка діє через відповідний орган місцевого самоврядування, може брати участь у судовому процесі шляхом самопредставництва (яке визначено у положенні чи у посадовій інструкції юридичної особи), або через свого представника (в тому числі за довіреністю) (постанова Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 924/440/19).

Відповідно до частини першої статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Велика Палата Верховного Суду у справі від 02.07.2020 № 9901/39/20, від 18.02.2021 у справі № 520/5914/20, від 23.11.2020 у справі № 908/592/19, від 22.01.2020 у справі № 520/9606/18.

Відповідно до частини сьомої статті 177 ЩІК України визначено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Разом з цим, варто зазначити, що представником позивача разом з позовною заявою, було також долучено довіреність, наказ про призначення на посаду головного спеціаліста відділу судової роботи юридичного управління Департаменту та відповідні установчі документи юридичної особи Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що підтверджують можливість представництва у судах загальної юрисдикції, зокрема: копію посадової інструкції головного спеціаліста відділу судової роботи юридичного управління Департаменту земельних ресурсів від 25.07.2022 та копію положення про юридичне управління Департаменту від 25.07.2022.

Згідно з підпунктом 2.2.10 пункту 2.2. Розділу 2 Положення про юридичне управління Департаменту визначено, що за відповідним дорученням Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також за дорученням директора Департаменту, юридичне управління готує проекти позовів Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та направляє позови, погодженні у встановленому порядку до суду; представляє інтереси Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаменту в судах загальної юрисдикції в порядку самопредставнитцва.

Разом з цим, відповідно до пункту 2 Розділу 3 Посадової інструкції головного спеціаліста відділу судової роботи юридичного управління Департаменту (у старій редакції) встановлено, що за дорученням Департаменту, начальника юридичного управління та начальника відділу серед основних посадових обов`язків є, зокрема, підготовка проектів позовів від імені Департаменту, Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та направлення погоджених у встановленому порядку позовів до суду; забезпечення здійснення захисту прав та інтересів Департаменту та за відповідним дорученням інтересів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської ради в судах загальної юрисдикції в порядку самопредставництва, в органах державної виконавчої служби та в Міністерстві юстиції України.

Водночас, відповідно до пункту 2 розділу 3 Посадової інструкції заступника начальника відділу судової роботи юридичного управління Департаменту, за дорученням Департаменту, начальника юридичного управління та начальника відділу серед основних посадових обов`язків є, зокрема, організація та забезпечення претензійно-позовної роботи Департаменту, забезпечення здійснення захисту прав та інтересів Департаменту та за відповідним дорученням інтересів_виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської ради в судах загальної юрисдикції в порядку самопредставництва, в органах державної виконавчої служби та в Міністерстві юстиції України.

Зазначена правова позиція об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду знайшла своє відображення також у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/14533/20 та від 27.10.2021 у справі № 920/751/20.

Відповідно до позиції висловленої Великою палатою ВС в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20 визначено, що 15.12.2017 набрав чинності закон від 03.10.2017 №2147-УІІІ, який розмежував поняттясамопредставництва та власне представництва інтересів юрособи у суді. Отже, з 29.12.2019 самопредставництво юрособи, органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному видах судочинства можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Для визнання особи такою, що діє у порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/519/20).

Варто також наголосити увагу на тому, що відповідно до довіреності, яка наявна в матеріалах справи від 20.12.2022 та подальші, які були долучені до матеріалів справи, визначено, що Глущенко Антон Володимирович, для виконання доручення, передбаченого цією довіреністю наділяється усіма правами, наданими чинним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, стягувачу та боржнику в тому числі правом підпису позовної заяви та звернення до суду з позовом. Також, Глущенко A.B. користується правом подання та підпису всіх документів (в тому числі заяв), необхідних для виконання наданих повноважень.

Для визнання особи такою, що діє у порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/519/20).

Варто також наголосити увагу на тому, що відповідно до довіреності, яка наявна в матеріалах справи від 20.12.2022 та подальші, які були долучені до матеріалів справи, визначено, що Глущенко Антон Володимирович, для виконання доручення, передбаченого цією довіреністю наділяється усіма правами, наданими чинним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, стягувачу та боржнику в тому числі правом підпису позовної заяви та звернення до суду з позовом. Також, Глущенко A.B. користується правом подання та підпису всіх документів (в тому числі заяв), необхідних для виконання наданих повноважень.

Київська міська рада зазначає, що за відсутності спеціальної норми закону, застосування при визначенні уповноваженої на підписання вказаної довіреності особи загальних положень Закону обумовлено неможливістю у інший спосіб реалізувати право ради брати участь в судовому процесі через представника.

Таким чином, залежно від підстав для представництва органу місцевого самоврядування у суді цивільної юрисдикції таким органом видається довіреність або приймається рішення, на підставі якого відбувається внесення особи та даних про її повноваження до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі щодо органу місцевого самоврядування як юридичної особи.

Видана Радою довіреність відповідає вказаним вище вимогам ЦГЖ України, підписана уповноваженою особою, скріплена печаткою Ради, тому підстави для твердження про її невідповідність вимогам закону чи відсутність повноважень Глущенка A.B. щодо представництва інтересів - повністю відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідною з п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою яка не має повноважень на ведення справи.

У статті 6 Конвенції, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

При зверненні до практики ЄСПЛ (справа «Марченко М.В. проти України», заява № 63520/04) у контексті забезпечення права на доступ до правосуддя, можна зробити висновок, що для його реалізації на національному рівні необхідна наявність спору щодо «права» як такого, що визнане у внутрішньому законодавстві; мова повинна йти про реальний та серйозний спір; він повинен стосуватися як самого права, так і його різновидів або моделей застосування; предмет провадження повинен напряму стосуватися відповідного права цивільного характеру.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп вбачається, що частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, підстави для залишення позовної заяви без розгляду, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 58, 60, 62,175, 257, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено: 10.11.2025.

Суддя: