П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВА)

27 листопада 2025 року місто Київ

справа № 761/27439/23

провадження № 22-з/824/1400/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду місті Києві заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Сучковою Тетяною Євгенівною, про ухвалення додаткового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири, відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Сучкова Т.Є.12 грудня 2024 року подала апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 16жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Сучковою Т.Є., задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2024 року скасовано і ухвалено нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 99064 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн., а всього 104064 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 2297,36 грн.

20 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Сучкова Т.Є. через підсистему «Електронний суд» подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 500 грн.

В заяві зазначає, що для представництва в суді її інтересів ОСОБА_1 звернулась до АБ «СУЧКОВА ТА ПАРТНЕРИ», з яким уклала договір про надання правничої (правової) допомоги. Позивачка сплатила гонорар в розмірі 8 500 грн. Таким чином, у зв`язку з розглядом цієї справи у Київському апеляційному суді, позивачка понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 500 грн.

В апеляційній скарзі, поданій представником ОСОБА_1 адвокатом Сучковою Т.Є. до Київського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд», наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, вартість витрат на професійну правничу допомогу складає 8000 грн.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч.3 ст.270 ЦПК України суд, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 6 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Як вбачається з доданих до заяви матеріалів, сторона позивача направила поштовим відправленням з описом вкладення копію заяви про ухвалення додаткового рішення разом з додатками на ім`я відповідача ОСОБА_2 .

В матеріалах справи міститься заява про ознайомлення з матеріалами справи представника ОСОБА_2 - адвоката Галатенко Є.Є.,в якій вказано, що останній був ознайомлений з матеріалами справи 12 листопада 2025 року.

Станом на час ухвалення додаткового рішення в цій справі, заперечень щодо суми стягнення заявлених стороною позивача витрат на правничу допомогу, ОСОБА_2 чи її представником, до суду апеляційної інстанції не подано.

Отже, враховуючи наведене у суду відсутні підстави для зменшення заявленої стороною позивача суми стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, колегія суддів зазначає наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 2 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 3 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи при подачі апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Сучкова Т.Є. просила стягнути з ОСОБА_2 судові витратити.

Також, 20 жовтня 2025 року, тобто в межах п`ятиденного строку, позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої додані наступні документи: договір про надання правової допомоги №118 від 15 травня 2023 року; акт виконаних робіт щодо надання юридичних послуг за переліком від 20 жовтня 2025 року; платіжна інструкція від 20 жовтня 2025 року та додаткова угода № 2 до договору про надання правової допомоги № 118 від 1 грудня 2024 року.

Відповідно до акту виконаних робіт до додаткової угоди № 2 загальний витрачений час адвокатом складає 11 год.10 хвилин загальною вартістю 8 500 грн. та до наданих адвокатом послуг входить: формування стратегії у справі/збір нових доказів по даній справі; підготовка процесуальних документів під час перегляду Київським апеляційним судом справи (апеляційної скарги, клопотання, заява про ухвалення додаткового рішення, клопотання) - (8 годин); судове представництво в апеляційній інстанції під час перегляду Київським апеляційним судом справи (судові засідання призначені на 23.07.2025 та 08.10.2025) (3 години); надання консультації з питань пов`язаних з розглядом спору Київським апеляційним судом даної справи (10 хвилин); надання іншої правової допомоги під час розгляду Київським апеляційним судом даної справи.

Оскільки стороною відповідача не подано заперечення/клопотання на заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, суд з власної ініціативи не може зменшити суму судових витрат на професійну правничу допомогу.

При визначенні розміру витрат на правову допомогу апеляційний суд враховує складність справи, обсяг наданих адвокатами послуг і виконаних ним робіт, принципи співмірності та розумності, виходячи з конкретних обставин справи.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі, яким з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 8 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 133, 137, 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус