Справа № 187/1026/25
Провадження № 2/201/4576/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача - адвокатки Годько І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

Сторони перебували у шлюбі з 08.02.1997 по 26.05.2025. Шлюб розірваний рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2025 по справі № 187/729/25. У шлюбі сторонами набуте майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 3117000,00 грн; будинок зі земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 2493600,00 грн; транспортний засіб Opel Мокка, 2021 року випуску, державний номерний знак, НОМЕР_1 , вартістю 1039000,00 грн; транспортний засіб Skoda Kodiaq, 2022 року випуску, державний номерний знак, НОМЕР_2 вартістю 1329920,00 грн.

Позивач просив розділити між сторонами наступним чином:

припинити право власності ОСОБА_1 на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право особистої власності на квартиру в цілому за адресою: АДРЕСА_3 ;

припинити право власності ОСОБА_2 на частку будинка зі земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: визнати за ОСОБА_1 право особистої власності на будинок із земельною ділянкою в цілому за адресою: АДРЕСА_2 ;

припинити право власності ОСОБА_2 на частку транспортного засобу Skoda Kodiaq, 2022 року випуску, державний номерний знак, НОМЕР_2 , а саме, визнати за ОСОБА_1 право особистої власності в цілому на транспортний засіб Skoda Kodiaq, 2022 року випуску, державний номерний знак, НОМЕР_2 ;

припинити право власності ОСОБА_1 на частку транспортного засобу Opel Mokka, 2021 року випуску, державний номерний знак, НОМЕР_1 , а саме, визнати за ОСОБА_2 право особистої власності в цілому на транспортний засіб Opel Mokka, 2021 року випуску, державний номерний знак, НОМЕР_1 .

Заяви учасників процесу по суті справи.

Відповідачка позовні вимоги визнала, про що 29.08.2025 вказала у відзиві (а.с. 74-76).

Рух справи.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30.06.2025 справу передано за підсудністю до Соборного районного суду міста Дніпра (а.с. 53).

Ухвалою судді Соборного районного суду міста Дніпра Наумової О.С. від 18.08.2025 позовну заяву залишено без руху (а.с. 64).

Ухвалою від 22.08.2025 відкрито провадження по справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання (а.с. 72).

Підготовче засідання у справі закрите 18.09.2025 та справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 81).

Позивач у судовому засіданнях позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідачки адвокатка Годько І.О. у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала, підтвердила, що відповідачка визнає позовні вимоги.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 08.02.1997 по 26.05.2025.

Шлюб розірваний рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2025 по справі № 187/729/25 (а.с. 7-9).

У шлюбі сторонами набуте майно.

На підставі договору від 23.02.2017, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського МНО Солощенко Ю.В., придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 3117000,00 грн (а.с. 12 13).

На підставі договору від 25.09.2019, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Панченко Ю.В., придбаний будинок зі земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 2493600,00 грн (а.с. 15-17).

25.05.2022 ОСОБА_2 придбаний транспортний засіб Opel Мокка, 2021 року випуску, державний номерний знак, НОМЕР_1 , вартістю 1039000,00 грн (а.с. 29).

21.07.2022 ОСОБА_1 придбаний транспортний засіб Skoda Kodiaq, 2022 року випуску, державний номерний знак, НОМЕР_2 вартістю 1329920,00 грн (а.с. 31-33).

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, при його розподілі ділиться в рівних частках між ними, якщо шлюбним договором або домовленістю не визначено іншого.

У постанові Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-3037цс15 вказано, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається спільне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав із поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

До складу майна, що підлягає поділу, включається спільне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, зокрема яке знаходиться в третіх осіб. Під час поділу майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (постанови Верховного Суду від 12.06.2023 у справі № 712/8602/19, від 06.11.2024 у справі № 405/1459/20).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку.

Відповідачка визнала вимоги позивача по поділ майна у рівних частинах.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 206 ЦПК України п озивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

З огляду на той факт, що відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі, про що вказала у своїй заяві, дійсно вказане нерухоме майно було придбане сторонами під час шлюбу, визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,суд дійшов висновку, що позовні вимоги про поділ спільного майна підлягають задоволенню.

Щодо судового збору.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України та обов`язково здійснюється судом за результатами розгляду справи.

Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Позивачем при звернені до суду сплачений судовий збір у розмірі 9084,00 грн. на підставі квитанції № 0.0.442724939 від 26.06.2025, отримувача коштів ГУК у Дніпр.обл./ТГс.Петриків/22030101, код отримувача 37988155, банк отримувача Казначейство України, платник ОСОБА_1 (а.с. 5).

У зв`язку з тим, що відповідачка позовні вимоги визнала в підготовчому судовому засіданні, то позивачеві з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору, що становить у розмірі 4542,00 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 4542,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 128-131, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , припинивши право власності ОСОБА_1 на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право особистої власності на квартиру в цілому за адресою: АДРЕСА_3 .

Розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , припинивши право власності ОСОБА_2 на частку будинка зі земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право особистої власності на будинок із земельною ділянкою в цілому за адресою: АДРЕСА_2 .

Розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , припинивши право власності ОСОБА_2 на частку транспортного засобу Skoda Kodiaq, 2022 року випуску, державний номерний знак, НОМЕР_2 , а саме:

визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право особистої власності в цілому на транспортний засіб Skoda Kodiaq, 2022 року випуску, державний номерний знак, НОМЕР_2 .

Розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , припинивши право власності ОСОБА_1 на частку транспортного засобу Opel Mokka, 2021 року випуску, державний номерний знак, НОМЕР_1 , а саме:

визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право особистої власності в цілому на транспортний засіб Opel Mokka, 2021 року випуску, державний номерний знак, НОМЕР_1 за ОСОБА_2 .

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 4542,00 грн., сплаченого при подачі позову відповідно до квитанції № 0.0.442724939 від 26.06.2025, отримувача коштів ГУК у Дніпр.обл./ТГс.Петриків/22030101, код отримувача 37988155, банк отримувача Казначейство України, платник ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір у розмірі 4542,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення виготовленій 21 листопада 2025 року.

Суддя О.С. Наумова