Справа № 288/1394/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

за участю секретаря судових засідань Довгаленко О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позовних вимог

ТОВ "Сучасний Факторинг" в особі представника звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12 337,09 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.07.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено кредитний договір № 6. Сума кредиту на придбання товарів/послуг за даним договором складає 8 146 грн. Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості (терміном на 24 календарних місяці) та платності - 4,5% щомісячної комісії за управління кредитом та 0,01% за користування кредитом. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 44,13% річних від загальної суми кредиту. Перший внесок за товар складає 500 грн та сплачується покупцем продавцю в момент придбання товару. Розмір щомісячного платежу по погашенню тіла кредиту та плати за користування кредитом становить 339,42 грн з моменту укладення договору до 01.04.2021, з 02.04.2021 розмір щомісячного платежу становить 706,02 грн, щомісячний платіж повинен сплачуватись до 1 числа кожного місяця. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, надав відповідачу споживчий кредит у розмірі, встановленому договором, відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим, станом на 05.08.2025 утворилася заборгованість у сумі 12 337,09 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 5 977,42 грн та заборгованості за сумою комісії 6 359,67 грн, яка відповідачем не сплачена, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії

Ухвалою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 19.08.2025 справу за територіальною підсудністю передано до Брусилівського районного суду Житомирської області.

Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 25.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позовної заяви зазначено вимогу про розгляд справи без участі представника ТОВ «Сучасний Факторинг», просив заявлені вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала частково, просила перерахувати заборгованість по кредиту та витрати на правничу допомогу.

На підставі ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

21.11.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення.

Фактичні обставини встановлені судом

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.07.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено кредитний договір № 6. Сума кредиту за даним договором складає 8 146 грн. Відповідно до п. 1.1 договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит покупцю, а покупець зобов`язується повернути кредит та внести плату за користування кредитом в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. Згідно розділу 3 договору, сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості (терміном на 24 календарних місяці) та платності - 4,5% щомісячної комісії за управління кредитом та відсотків річних за користування кредитом 0,01%. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 44,13% річних від загальної суми кредиту. Перший внесок за товар складає 500 грн та сплачується покупцем продавцю в момент придбання товару (п.3.3 договору). Пункт 3.5 договору передбачає, що перелік товарів та послуг які придбаваються за рахунок кредитних коштів визначено покупцем в заяві на отримання споживчого кредиту (а.с.20зв.-21). Факт отримання товарів та послуг підтверджується особистим підписом покупця у видатковій накладній та/або відповідному правочині на отримання послуг. Відповідно до п. 3.9 та п. 3.10 договору, розмір щомісячного платежу по погашенню тіла кредиту та плати за користування кредитом становить 528,42 грн з моменту укладення кредитного договору до 01.04.2021 включно, з 02.04.2021 розмір щомісячного платежу становить 706 грн, щомісячний платіж повинен сплачуватись до 1 числа кожного місяця. За п. 3.12 договору, кредит надається на придбання товарів/послуг, що визначаються клієнтом в заяві на отримання кредиту. Відповідно до п. 5.1 договору, плата за користування кредитом складається з - фіксованого проценту від суми кредиту, що встановлюється на календарний рік із розрахунку 30 днів у місяці та 360 днів у році, та комісії за управління кредитом, що встановлюється у відсотках від суми кредиту та пов`язана з супроводженням кредитної справи (оцінкою платоспроможності покупця; у тому числі але не обмежуючись щодо Покупця (персональних та сукупних даних), сум, строків користування та оплатності використання кредиту; супроводження кредитної історії покупця з актуалізацією та переданням вихідних даних та відповідних Бюро кредитних та історій; використання смс сервісу для інформування покупця відповідно до умов даного договору; оплатою послуг третіх осіб (Повірених, Брокурів, тощо) пов`язаних з оформленням та супроводженням кредитної справи). Кредитний договір, графік платежів, заява на отримання споживчого кредиту, паспорт споживчого кредиту підписані власноручним підписом ОСОБА_1 (а.с.17-22).

Згідно рахунку-фактури № СФКSН- від 01.07.2020 ТОВ «Комфі Трейд», на якому міститься підпис ОСОБА_1 , загальна вартість товарів та послуг становить 8 646 грн, перший внесок -500 грн (а.с.23).

Листом зобов`язання №6 від 01.07.2020 ТОВ «Сучасний Факторинг» зобов`язався надати кредит за договором №6 та забезпечити надходження коштів на рахунок ТОВ «Комфі Трейд» у розмірі вартості товару без урахування початкового внеску в сумі 8 146 грн (а.с.22зв.)

Чеком ТОВ «Комфі Трейд» від 01.07.2020 на суму 8 646 грн (500 грн готівка, 8 146 грн кредит) підтверджено продаж товарів та послуг, вказаних в рахунку-фактурі № СФКSН- від 01.07.2020 (а.с.25зв.).

Відповідно до видаткової накладної №ЧКSН2-0034 від 01.07.2020, ОСОБА_1 власноручним підписом підтвердила отримання товарів та послуг від ТОВ «Комфі Трейд», щодо яких було укладено кредитний договір №6 (а.с.23зв.).

З виписки з особового рахунку за кредитним договором №6 від 01.07.2020 вбачається, що з 03.08.2020 по 01.07.2022 щомісячно ОСОБА_1 зобов`язана була сплачувати обов`язкові платежі за тілом кредиту, комісією та відсотками, які визначені додатком №1 до кредитного договору «Графік платежів», однак, здійснено оплати 01.09.2020 в сумі 1 000 грн, 01.10.2020 в сумі 592 грн, 04.01.2021 в сумі 984,75 грн, а всього на суму 2 576,75 грн. З урахуванням часткової оплати за кредитом, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 6 від 01.07.2020 складає 6 767,84 грн.

Інших доказів по суті позову суду не надано.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Кредитний договір № 6 від 01.07.2020 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» в письмовій формі та підписаний представником ТОВ «Сучасний Факторинг» та ОСОБА_1 власноручними підписами.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір позики, кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Виконання ТОВ «Сучасний Факторинг» своїх зобов`язань за договором підтверджується заявою відповідача про часткове визнання позовних вимог, чеком ТОВ «Комфі Трейд» від 01.07.2020 на суму 8 646 грн (500 грн готівка, 8 146 грн кредит) про продаж товарів та послуг, вказаних в рахунку-фактурі № СФКSН- від 01.07.2020, видатковою накладною №ЧКSН2-0034 від 01.07.2020, з власноручним підписом ОСОБА_1 .

Відповідач частково виконала зобов`язання за договором, сплативши 2 576,75 грн, що доведено виписки з особового рахунку за кредитним договором №6 від 01.07.2020.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Так, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).

ОСОБА_1 в своїй заяві, визнаючи позов частково, не надала деталізованого розрахунку, чи інших доказів на спростування зазначених вимог.

Суд, перевіривши відповідність умов договору вимогам законодавства, перевіривши правильність нарахування заборгованості з урахуванням часткових оплат ОСОБА_1 за кредитом, взявши до уваги п. 6.5 кредитного договору щодо послідовності зарахування сплачених грошових коштів, дійшов висновку, що оскільки відповідачем неналежно виконані умови договору, то позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №6 від 01.07.2020 в розмірі 12 337,09 грн є обґрунтованим та його необхідно задовольнити.

Розподіл судових витрат

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Водночас, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на правову допомогу суду надано копії наступних документів: договір про надання правничої допомоги № 20/06-СФ від 20.06.2025, укладений між адвокатським бюро «Тараса Онищенка» та ТОВ «Сучасний Факторинг»; акт №177 прийому-передачі наданих послуг від 25.07.2025 за договором про надання правничої допомоги № 20/06-СФ від 20.06.2025, відповідно до якого загальна вартість отриманих юридичних послуг становить 6 500 грн, платіжна інструкція №87098 від 08.08.2025.

При ухваленні рішення суд, відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», крім вимог національного законодавства керується також практикою ЄСПЛ.

Як вбачається з рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; за рішенням ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У справі, що розглядається, позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги.

Водночас суд вважає, що розмір правової допомоги за оплату наданих послуг є завищеним, позаяк заявлена позивачем сума відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 6 500 грн є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги, їх обсягом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову. Суд враховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат не приймав участь в судовому засіданні, а відповідачка заявила про зменшенн розміру даного виду витрат.

На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на надання правничої допомоги в сумі 3 500 грн.

Заяв про розподіл інших судових витрат не надходило.

Керуючись ст.ст. 259, 265,268,274-279, 280-284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" заборгованість за кредитним договором № 6 від 01.07.2020 в сумі 12 337 (дванадцять тисяч триста тридцять сім) гривень 09 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 977,42 грн, заборгованості за сумою комісії та відсотків 6 359,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" витрати по сплаті судового збору, в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" витрати на професійну правову допомогу, у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 26.11.2025.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг», , місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська 39А.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя П.В. Миколайчук