Справа № 156/1246/25
Провадження № 2/156/530/25
Рядок статзвіту № 38
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Малюшевської І.Є.,

за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду у сел. Іваничі цивільну справу № 156/1246/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

І. Зміст спору

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивує тим, що 04.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 646001690 у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 16 500,00 грн.

За цим договором товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua.

Грошові кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної Позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше, ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання Позичальником чергового траншу за Договором.

На виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана Відповідачем при укладанні Договору. Відповідно до п. 5.3. Договору Позичальник несе відповідальність за правильність наданих Кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок. Кредитні кошти були перераховані ним саме у відповідності з умовами Кредитного договору та Правил, Закону України «Про платіжні послуги» та на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої виключно від Відповідача при заповненні ним Заявки. Проте, порушуючи умови договору та правила, позичальник не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки. Загальна сума заборгованості за кредитним договором, заявлена до стягнення позивачем становить 50 830,00 грн, з них: заборгованість за кредитом - 16 500,00 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 34330,00 грн.

27.02.2025 відповідно до ст. 1077 ЦК України Товариство відступило право вимоги за Договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/24.

З врахуванням наведеного представник позивача просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" суму заборгованості за кредитним договором № 646001690 від 04.11.2024 в розмірі 50 830,00 гривень, а також понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

З відзиву на позовну заяву слідує, що відповідач частково визнає позовні вимоги (щодо тіла кредиту), які вказані позивачем у позовній заяві саме, щодо інших вимог заперечує. Так, відповідач погоджується оплатити тіло кредиту у розмірі 16 500,00 гривень, а також проценти за користування тілом кредиту у строк кредитування 30 днів, який погоджений сторонами у розмірі 3 465,00 гривень. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНАНСОВА ДОПОМОГА» мало право нарахувати відповідачу проценти за користування кредитними коштами за період з 04.11.2024 року по 03.12.2024 року включно (тобто за 30 днів з дня отримання кредитних коштів Відповідачем), і сума процентів повинна була складати 3 465,00 гривень.

Крім того, у матеріалах справи відсутня інформація про те, що позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження дисконтного періоду, що свідчить про те, що відповідач не надавав своєї згоди, а також не продовжував строк пролонгації даного Кредитного договору.

У розрахунку заборгованості зазначена інформація про те, що відповідачем були здійснені певні платежі в якості погашення коштів за кредитним договором, зокрема: 30.11.2024 року 3 003,00 гривні; 28.12.2024 року 4 422,00 гривні; 04.02.2025 року 155,00 гривень. Проте зазначені суми коштів, не підтверджені жодним бухгалтерським документом саме про зарахування даних коштів від Відповідача та саме щодо погашення процентів, тіла кредиту за Договором кредитної лінії № 646001690. Також в матеріалах справи відсутні первинні документи бухгалтерського обліку

господарських операцій, які фіксують суму зарахованих коштів банківський рахунок Позивача саме в якості погашення заборгованості по Кредитному договорі.

У розрахунку заборгованості первісного кредитора зазначена сума нарахованих процентів за період з 04.11.2024 року по 27.02.2025 року у розмірі 17 490,00 гривень. Проте відповідно до даного розрахунку не зрозуміло на підставі якого пункту договору та за якою ставкою Відповідачу було нарахована вищезазначену суму процентів. Позивач зазначає, що: тіло кредиту 16 500,00 гривень; загальна сума сплачених відповідачем коштів: 8 250,00 гривень. По Розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - сума процентів склала 17 490,00 гривень (період з 04.11.2024 року по 27.02.2025 року). По Розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» - сума процентів склала 34 330,00 гривень (період з 28.02.2025 року по 25.07.2025 року). У Позовній заяві не зазначено жодної інформації чи було вирахувано Позивачем зазначену сума коштів у розмірі 8 250,00 гривень, також не надано жодного розрахунку відповідно до якого Відповідач може дійти висновку про те, в якості чого були зараховані оплачені Відповідачем кошти у розмірі 8 250,00 гривень (наприклад часткової оплати тіла кредиту чи сплати процентів та за який період).

Крім того, відповідно до п. 5.1.4. Договору факторингу від 27.02.2025 року фактор зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх

персональних даних надати інформацію про фактора. Тобто враховуючи вищезазначений підпункт Договору факторингу Позивач повинен був повідомити Відповідача про відступлення права вимоги проте Позивач порушив умови даного Договору оскільки ніякого Повідомлення Відповідачу не надсилав. Також у матеріалах справи міститься досудова вимога, яка нібито була адресована відповідачу від імені АО «Ліга юридичних технологій та інновацій», проте даний доказ сторона відповідача вважає неналежним через той факт, що відсутні будь-які докази її надсилання та отримання або неотримання Відповідачем. Дана вимога взагалі не була надіслана Відповідачу.

Також сторона відповідача вважає неналежним та недопустимим доказом реєстр прав вимоги, оскільки як підтвердження Реєстру Боржників (саме по Відповідачу) Позивач надає не повністю Реєстр боржників (відповідно до якого було відступлено право вимоги і по ОСОБА_1 ), а надає Витяг з Реєстру боржників від 27.02.2025 року з зазначеною інформацією про Боржника під номером 203. За даним Витягом Відповідачу не зрозуміло, чи дійсно ОСОБА_1 (як Боржник) перебував разом з іншими Боржниками саме в Реєстрі Боржників під номером 203, саме тому просимо Суд звернути увагу на даний доказ, як неналежний по даній Справі. Окрім того Витяг не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підтверджували розмір заборгованості ОСОБА_1 , яку відступив первісний кредитор.

У Позовній заяві однією з позовних вимог є стягнення правничої допомоги у розмірі 5 000,00 гривень. Із заявленою сумою коштів відповідач не погоджується, оскільки вона є надто завищеною по відношенню до розгляду даної справи і просить суд її зменшити до 2 500,00 гривень. Саме така сума коштів буде відповідати критерію та складності даної справи.

Відповідач також поніс судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, які просить стягнути з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, сторона відповідача просить поновити пропущений процесуальний строк для подання даного Відзиву разом з додатками до Суду та причини пропуску визнати поважними. Частково задовольнити позовні вимоги та стягнути із ОСОБА_1 : тіло кредиту у розмірі 16 500,00 гривень і заборгованість про процентам у розмірі 3 465,00 гривень. Зменшити витрати на правничу допомогу до стягнення із ОСОБА_1 до 2 500,00 гривень. Стягнути з Позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень.

Відповідно до відповіді на відзив відповідач невірно трактує умови укладеного ним Договору та хибно стверджує, що позивач намагається стягнути проценти, нараховані поза строком кредитування. За кредитним Договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 11.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. Пунктом 7.3 Договору визначено, що кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 04.12.2029. Таким чином, Кредитодавець, а в разі відступлення права вимоги Фактор, яким є позивач ТОВ «Таліон плюс», має право нараховувати проценти за даним договором починаючи з першого дня надання раншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього Договору, виключенням може бути лише застосування Кредитодавцем або Фактором п. 9.1.1.7. Договору щодо дострокового припинення договору у разі затримання Позичальником сплати процентів за користування Кредитом щонайменше на один місяць, що і було застосовано Позивачем відповідно до Повідомлення про дострокове розірвання договору з 18.08.2025 року та подальшого зупинення з вказаної дати нарахування відсотків, що відображено у доданих до позову розрахунках заборгованості.

Згідно п. 8.3. Договору - Базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. (п. 3.1 Договору). Пунктом 8.5.2. Договору встановлено, що у разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів або здійснить Поновлення Дисконтного періоду, на період після 04.12.2024 р. Кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 0,00 (нуль) % від розміру Базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за

Кредитом може здійснюватися за Індивідуальною процентною ставкою 1,00 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних. Кредитодавець має право зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах Пролонгації, зокрема у разі отримання Позичальником від Кредитодавця та введення в Особистому кабінеті спеціального набору символів (промокоду), які дають право на отримання додаткової знижки на Індивідуальну процентну ставку. Відповідач не вчинив жодних дій задля отримання пільгових умов, передбаченими Договором, або продовження Дисконтного періоду.

Відповідач, оформлюючи Договір на сайті Первісного Кредитора, ознайомився з текстом Договору, а тому мав змогу ознайомитися з Правилами та Паспортом споживчого кредиту та інформацією, передбаченою ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та

державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідач свої зобов`язання відповідно до умов Договору не виконав, строк кредитування продовжувався, а тому нарахування відсотків відбувалося в межах строку користування кредитом. Отже, нарахування процентів здійснено правомірно в межах погодженого строку надання кредиту. Позивач не висуває позовних вимог у частині стягнення штрафів за Договором.

Враховуючи вищенаведене, Кредитодавець, а в разі відступлення права вимоги Фактор, яким є позивач ТОВ «Таліон плюс» має право нараховувати проценти за даним Договором починаючи з першого дня надання Траншу та до дня закінчення строку дії цього Договору.

Заборгованість у Відповідача виникла саме через невиконання кредитних зобов`язань у строки, передбачені Договором. Крім того, Відповідач не був позбавлений можливості відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення Первісного кредитора (небанківської фінансової установи) у письмовій формі з одночасним поверненням грошових кошів, одержаних згідно умов договору та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором, як це передбачено ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування». Сторона Відповідача жодних заперечень з приводу укладання Договору, або відсутності доказів отримання кредитних коштів не заявляла, або щодо змісту договору, порядку взаємодії відповідач Первісному кредитору та Позивачу не висловив, що свідчить про його згоду з умовами договору.

Щодо Договору факторингу, реєстру прав вимоги та повідомлення Відповідача про відступлення права вимоги, позивач наголошує, що у Відзиві на позовну заяву представник Відповідача ставить під сумнів реєстр прави вимоги та повідомлення Відповідача про відступлення права вимоги, однак не доводить свої твердження. Позивач наголошує, що належні та допустимі докази на підтвердження переходу прав вимоги Позивачу були долучені до позовної заяви. Заперечення Відповідача, явно ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Щодо понесених судових витрат Позивачем в частині правової допомоги, позивач вказує, що надав суду достатні, належні та допустимі докази для підтвердження витрат на правову допомогу саме у розмірі 5000 гривень.

Щодо судових витрат на правничу допомогу відповідача, позивач зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням саме Відповідачем своїх зобов`язань по Договору, Позивач був вимушений звернутись до суду для захисту свої прав та законних інтересів. Стороною Відповідача заявлений розмір витрат на правничу допомогу 6000,00 грн. Дані витрати, на думку сторони Позивача, є неспівмірними з обсягом послуг, наданих Відповідачу та є очевидно завищеними, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, є малозначною. Спір виник внаслідок протиправної поведінки Відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов Договору. Отже, стягнення витрат на правову допомогу з Позивача не можна вважати як розумним, справедливим та таким, що відповідає засадам цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, позивач просить поновити йому строк на подачу додаткових доказів; позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 09.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятиденний строк на подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Цією ж ухвалою витребувано з АТ «Універсал Банк» виписку про рух коштів по банківському рахунку за карткою № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зокрема, на відповідну дату отримання кредитних коштів, а саме: 04.11.2024 на суму 16 500,00 грн.?

Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам.

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної з додатками направлена за адресою зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Конверт із вказаними документами на ім`я відповідача вручено йому особисто 18.10.2025 року (а.с.78).

Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення.

05.11.2025 від представника відповідача - адвоката Колодійчук Н.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому також міститься клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву. Зміст відзиву на позовну заяву розкрито у розліді І цього рішення. У відзиві на позовну заяву представник, посилаючись на відсутність у відповідача юридичного фаху та навиків роботи у юридичній сфері, просить визнати зазначені обставини поважними і поновити пропущені процесуальні строки для подання даного відзиву разом з додатками до суду.

Судом встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками відповідач отримав 18.10.2025 року (а.с.78), у зв`язку з чим строк для подачі відповідачем відзиву, встановлений судом в ухвалі Іваничівського районного суду Волинської області від 09.10.2025 року сплинув 03.11.2025 року.

Під час вирішення клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву суд виходить з того, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст.179 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті.

З урахуванням викладеного, суд відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України вважає зазначені представником відповідача обставини пропущення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву поважними, а тому є підстави для поновлення відповідачу такого строку, приймаючи до уваги, що для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи з приводу стягнення заборгованості необхідне з`ясування правової позиції відповідача у спірних правовідносинах. Суд також враховує, що поновлення строку для подачі відповідачем відзиву не потягне невиправдане збільшення строку розгляду справи, оскільки відповідачем на даний час вчинена процесуальна дія з подачі відзиву, крім того це сприятиме у реалізації процесуальних прав обох сторін на обізнаність кожної з сторін щодо аргументів та міркувань іншої сторони завчасно до початку розгляду справи по суті.

У зв`язку із викладеним, клопотання представника відповідача Колодійчук Н.В. слід задовольнити, визнати зазначені у клопотанні обставини пропущення відповідачем процесуального строку для подання відзиву поважними та поновити стороні відповідача процесуальний строк для подання даного відзиву разом з додатками.

11.11.2025 року від представника позивача Дорошенко О. В. надійшла відповідь на відзив, зміст якої розкрито у розліді І цього рішення. У відповіді на відзив представник позивача просив поновити строк на подачу додаткових доказів, а саме повного реєстру прав вимоги від 27.02.2025 року.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч.1 ст. 84 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст. 127 ЦПК України).

Клопотання позивача про поновлення строку для подання доказів та, відповідно подання доказу (копії реєстру прав вимоги), зумовлене тим, що сторона відповідача поставила під сумнів належність та допустимість долученої до матеріалів справи копії витягу з реєстру прав вимоги.

Такі причини пропуску строку подання доказів суд визнає поважними, оскільки вони відповідають дійсності, а клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Поновлення процесуального строку на подання доказів у даному випадку відповідає завданню цивільного судочинства та конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись, як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про поновлення строку на подачу додаткових доказів підлягає до задоволення.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов таких висновків.

ІІІ. Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 04.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 646001690 у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 16 500,00 грн.

Договір кредитної лінії № 646001690 містить такі положення: загальний розмір Кредиту за цим Договором становить 16500 грн 00 коп. (шістнадцять тисяч п`ятсот грн. нуль коп.).

Разом із тим Позичальнику на умовах та у порядку, що передбачені цим Договором, можуть бути надані додаткові грошові кошти у Кредит шляхом надання додаткових Траншів.

2.3. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором у розмірі, що дорівнює Загальному розміру Кредиту 04.11.2024 (що є датою надання Кредиту).

2.4. Другий та решта Траншів за Договором можуть бути надані Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим Договором. Надання кожного додаткового Траншу за Договором збільшує Загальний розмір Кредиту на суму такого Траншу.

2.5. Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб Позичальника.

3.1. Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може отримати черговий Транш у рамках Кредитної лінії, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. 3.2. Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.

3.3. Для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 3465 грн 00 коп. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет. У разі якщо строк Дисконтного періоду закінчився, Позичальник має можливість повернутися в Дисконтний період, якщо протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати його закінчення здійснить оплату всіх фактично нарахованих на дату повернення процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки). Після Поновлення Дисконтного періоду, його тривалість складає 30 (тридцять) календарних днів та застосовуються умови його Пролонгації Дисконтного періоду, описані в п. 3.2. Договору.

3.4. Продовження строку Дисконтного періоду та Поновлення Дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов Договору в бік погіршення для Позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього Договору зазначенні в цьому Договорі в момент його укладення. Оскільки ні Пролонгація, ні Поновлення Дисконтного періоду не є зміною істотних умов Договору, зокрема строку дії Договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до Договору, в тому числі Пролонгація та Поновлення Дисконтного періоду не потребують застосування електронного підпису Одноразовим ідентифікатором. Ініціювання Позичальником Пролонгації чи Поновлення Дисконтного періоду є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим Договором умов користування Кредитом без зміни строку дії Договору.

5.1. Кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 5375-41XX-XXXX-8962, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором.

7.1. Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 04.12.2024, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. У разі Пролонгації чи Поновлення Дисконтного періоду Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту зміщується на відповідну дату закінчення Дисконтного періоду, визначену за правилами цього Договору.

7.2. В обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору;

7.2.2. ініціювання Кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору.

7.3. Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 04.12.2029.

7.4. Проценти за Договором сплачуються в наступному порядку: 7.4.1. протягом Дисконтного періоду кредитування Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування. У разі продовження Позичальником Дисконтного періоду кредитування чи Поновлення Дисконтного періоду, Позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору;

7.4.2. після закінчення Дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно;

7.5. Позичальник має право достроково повернути основну суму Кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти та інші платежі за Договором строк оплати яких настав в будь-який час. У разі часткового повернення суми Кредиту, сума до сплати за Договором перераховується. З актуальною сумою до сплати Позичальник має можливість ознайомитись в Особистому кабінеті.

7.7. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості:

- у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума Кредиту та прострочені проценти за користування Кредитом;

- у другу чергу сплачуються сума Кредиту та нараховані проценти за користування Кредитом;

- у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до Договору.

7.8. Дострокове повернення Кредиту може бути здійснено після сплати зобов`язань строк оплати яких настав, зокрема неустойки за порушення зобов`язань, а також після оплати Позичальником нарахованих процентів за фактичні дні користування Кредитом, якщо строк їх оплати настане в майбутньому.

7.16. Датою повернення суми Кредиту, процентів за користування Кредитом, неустойки за порушення зобов`язань та інших нарахувань передбачених Договором, в разі їх наявності, є дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Кредитодавця. Всі фінансові ризики, що пов`язані з затримкою в надходженні безготівкових коштів на поточний рахунок Кредитодавця, несе Позичальник.

8.1. За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Інших витрат Позичальника Договором не передбачено.

8.2. Процентна ставка за користування Кредитом є Базовою процентною ставкою.Процентна ставка за Договором є фіксованою і не підлягає зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Разом з тим, Кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість Кредиту для Позичальника, що не є зміною істотних умов цього Договору. У разі якщо Позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання Позичальника по оплаті процентів за користування Кредитом визначаються шляхом множення Базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування Кредитом (від дати видачі першого Траншу до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання). Фактичне значення загальних витрат за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче.

8.3. Базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних.

8.4. Для суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 21450 грн 00 коп. (двадцять одна тисяча чотириста п`ятдесят грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 4950 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 16500 грн 00 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування Кредитом протягом Дисконтного періоду зі сплатою процентів за Базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 2333,95 відсотків річних. Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону, розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування сумою першого Траншу за весь строк кредитування: 301290,00 грн) / (сума першого Траншу за Договором: 16500 грн 00 коп.) / (строк кредитування: 1826 днів) ? 100% = 1,00 відсотків в день.

8.5. За умови повного дострокового погашення всієї суми Кредиту за всіма отриманими Траншами протягом 6 (шести) календарних днів після дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, Кредитодавець зобов`язаний зменшити зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування Кредитом наступним чином:

8.5.1. За період від 04.11.2024 р. до 04.12.2024 р. (включно) Кредитодавець надає Позичальнику знижку в розмірі 30,00 (тридцять) % від розміру Базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за Кредитом може здійснюватися за Дисконтною процентною ставкою 0,70 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 255,50 (двісті п`ятдесят п`ять цілих п`ять десятих) відсотків річних;

8.5.2. У разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів або здійснить Поновлення Дисконтного періоду, на період після 04.12.2024 р. Кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 0,00 (нуль) % від розміру Базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за Кредитом може здійснюватися за Індивідуальною процентною ставкою 1,00 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних. Кредитодавець має право зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах Пролонгації, зокрема у разі отримання Позичальником від Кредитодавця та введення в Особистому кабінеті спеціального набору символів (промокоду), які дають право на отримання додаткової знижки на Індивідуальну процентну ставку.

8.6. За умови повного дострокового погашення всієї суми Кредиту за всіма отриманими Траншами протягом 6 (шести) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 19965 грн 00 коп. (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 3465 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 16500 грн 00 коп.

8.7. Викладені в п. 8.4. Договору значення можуть змінюватись в сторону зменшення за умови дострокового повного чи часткового погашення Кредиту, а також у разі отримання додаткових Траншів в період після зміни граничного розміру денної процентної ставки на умовах описаних в пункті 8.3. Договору. Зменшення загальних витрат за Договором, внаслідок отримання Позичальником додаткових Траншів в період після зниження граничного розміру денної процентної ставки, на умовах описаних в пункті 8.3. Договору, відбувається на користь Позичальника внаслідок набрання чинності норм Закону, не залежить від волі Кредитодавця і є обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальною обставиною). Оскільки настання відкладальних обставин не є зміною істотних умов Договору, лише породжує правові наслідки які пов`язуються з настанням цієї обставини, на умовах описаних в цьому Договорі, то зменшення загальних витрат за користування Кредитом на користь Позичальника (споживача) не потребує внесення змін до цього Договору, шляхом укладення додаткової угоди.

8.8. Проценти в розмірі визначеному за правилами цього Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього Договору. Проценти нараховуються щоденно у відсотках від суми Кредиту за кожний день користування ним, за ставкою визначеною в порядку зазначеному вище, із розрахунку наявності 365 днів у році не залежно від того високосний рік чи ні. Для зручності Позичальника в Особистому кабінеті та бухгалтерському обліку зобов`язання Позичальника по сплаті процентів обліковуються та відображається з припущення, що Позичальник отримає знижку на витрати по Договору, на умовах описаних в п. 8.5. Договору. Про розмір зобов`язань, без врахування знижки вказаної в п.8.5. Договору Позичальник інформується в Особистому кабінеті.

8.12. Продовження строку Дисконтного періоду, Поновлення Дисконтного періоду та настання відкладальних обставин нарахування процентів за Базовою ставкою, не є зміною істотних умов цього Договору та не потребує змін цього Договору та укладення додаткових угод до нього. Усі істотні умови Договору, в тому числі строк дії Договору, Загальний розмір Кредиту, розмір процентних ставок та порядок їх застосування, погоджені Сторонами під час укладення цього Договору.

8.13. Збільшення розміру Дисконтної, Індивідуальної та Базової ставок в односторонньому порядку Кредитодавцем без згоди Позичальника в сторону погіршення для Позичальника не допускається.

Позичальник має право протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня укладення Договору відмовитися (в односторонньому порядку) від Договору, розірвати чи припинити Договір, без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. У такому випадку Позичальник зобов`язаний повернути суму отриманого Кредиту та нарахованих процентів за користування Кредитом відповідно до кількості днів користування. Про намір відмовитися від Договору, розірвати чи припинити Договір, Позичальник повідомляє Кредитодавця у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів у порядку, визначеному законодавством). Протягом 7 (семи) календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від Договору, розірвання чи припинення Договору про споживчий кредит, Позичальник зобов`язаний повернути Кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим Договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх поверненняСторінка 19 із 27 за ставкою, встановленою Договором про споживчий кредит. Наслідком таких дій (після виконання Позичальником зобов`язання повернути суму отриманого Кредиту та нарахованих процентів за користування Кредитом відповідно до кількості днів користування) є припинення зобов`язань Сторін за Договором (п. 9.2.1.6. Договору).

9.2.2. Позичальник зобов`язаний:

9.2.2.1. здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на поточний рахунок Кредитодавця, що вказаний в реквізитах Договору, у строки передбачені Договором;

9.2.2.2. у випадку неповної та/або невчасної сплати Кредиту та процентів за користування ним, сплатити також неустойку та інші нарахування (за наявності), передбачені умовами цього Договору;

9.2.2.3. вчасно повідомляти про зміну своїх даних, про настання суттєвих змін в своїй діяльності (іншої інформації, що надавалася Позичальником Кредитодавцю); 9.2.2.4. виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором;

9.2.2.5. щоденно заходити до Особистого кабінету з метою ознайомлення із станом поточної заборгованості чи іншою інформацією, яка стосується цього Договору;

9.2.2.6. отримувати згоду третіх осіб на обробку їхніх персональних даних до передачі таких персональних даних Кредитодавцю з метою донесення до Позичальника інформації про необхідність виконання зобов`язань за Договором при врегулюванні простроченої заборгованості.

9.2.2.7. вводити в Особистому кабінеті реквізити виключно тих Платіжних карток, які випущені для управління власними рахунками;

9.2.2.8. утриматись від подальшого переказу отриманого за цим Договором Кредиту на рахунки організаторів азартних ігор для участі в азартних іграх у мережі Інтернет;

9.2.2.9. здійснити за вимогою Кредитодавця повернення споживчого кредиту в повному обсязі, сплатити на користь Кредитодавця інші платежі передбачені Договором строк оплати яких не настав та оплатити проценти за фактичні дні користування Кредитом протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати отримання Позичальником повідомлення про дострокове припинення/розірвання Договору.

11.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання/припинення його дії, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.

14.1. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.

14.2. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем з приводу укладення цього Договору в якості підписів Сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Під час виконання цього Договору, для цілей ініціювання отримання нових Траншів, Пролонгацій чи Поновлення Дисконтного періоду, що не є зміною істотних умов цього Договору, Позичальник здійснює авторизацію в Особистому кабінеті та ініціює отримання нових Траншів, Пролонгації чи Поновлень Дисконтного періоду в ІКС.

Аналогічні умови містить Паспорт споживчого кредиту продукту продукту «СМАРТ» до Договору № 646001690 від 04.11.2024 р., який також підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало в повному обсязі, що підтверджується копіями підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_3 та випискою про рух коштів по банківському рахунку за карткою № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк», зокрема, про отримання кредитних коштів 04.11.2024 року у розмірі 16 500,00 грн.

Згідно договору факторингу № МВ-ТП/24 від 27.02.2025 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» та Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № МВ-ТП/24 від 27.02.2025, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало (відступило) право вимоги за вказаним кредитним договором № 646001690 від 04.11.2024 року ТОВ «Таліон Плюс», а ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1

ТОВ «Таліон Плюс» оформило повідомлення відповідачу ОСОБА_1 про відступлення права вимоги та також про дострокове розірвання Договору.

Згідно з розрахунком заборгованості наданого позивачем загальна сума заборгованості становить 50 830,00 грн, з них: заборгованість за кредитом - 16 500,00 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 34330,00 грн.

З відзиву на позовну заяву слідує, що відповідач позовні вимоги визнає частково: заборгованість за кредитом - 16 500,00 грн та заборгованість за процентами за користування кредитом - 3465,00 грн.

IV. Застосоване судом законодавство

Згідно із п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зокрема ст. 628 ЦК України визначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст.3 якого електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст. 11 Закону).

Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційних сайтах вищевказаних фінансових установ та, в розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору кредиту із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим

поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути

право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

V. Висновки суду

Між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання кредиту в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини.

Сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Підписання договору про надання кредитної лінії № 646001690 від 04.11.2024 свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозумів та підтвердив те, що погодився на правила надання коштів у кредит. Окрім того, відповідач тричі здійснював часткову оплату на виконання умов договору, що на переконання суду також підтверджує факт укладення договору та свідчить про його ознайомленість і прийняття умов кредитного договору.

На підставі цього договору відповідач отримав кредитні кошти, однак їх не повернув, проценти за користування кредитними коштами не сплатив, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

Відповідач тричі здійснив протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплату всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав, і такими своїми діями продовжив строк Дисконтного періоду кредитування, порядок якого передбачено у п. 3.2. Договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості проведеного первісним кредитором заборгованість відповідача станом на 27.02.2025 року становить 34 495,00 грн, з яких: 16 500,00 грн заборгованості по основному боргу, 17 490,00 грн заборгованість по процентах, 8 250,00 грн неустойка.

Одночасно із цим, суд вважає, що ТОВ «Таліон Плюс» після набуття ним у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за Договором № 646001690 від 04.11.2024 до ОСОБА_1 не мало права нараховувати відсотки у порядку, встановленому Договору, оскільки не є його стороною, а ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як сторона договору, відчужуючи 27.02.2025 року таке право вимоги в користь ТОВ «Таліон Плюс» вважало, що строк платежу за Договором№ 646001690 настав 27.02.2025 року. Договір кредитної лінії № 646001690 та договір факторингу не містять умов, за якими до фактора переходить право нарахування відсотків та інших платежів на умовах кредитного договору.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 27.02.2025 року відступило в користь ТОВ «Таліон Плюс» за договором факторингу право вимоги за цим кредитним договором на суму 34 495,00 грн. Однак, нарахування новим кредитором ТОВ «Таліон Плюс» відсотків після 27.02.2025 року, суперечить правовій природі правовідносин, що утворилися між ТОВ «Таліон Плюс» та позичальником ОСОБА_1 оскільки ним було набуто право на вимогу до боржника, яке вже виникло 27.02.2025 року.

Окрім того, судом встановлено, що до суми заборгованості право на вимогу до боржника якої виникло у позивача, входить 8 250,00 грн нарахованої неустойки. Враховуючи дату укладення договору, неустойка нарахована позивачем в період дії воєнного стану.

Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки неустойка нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то відповідач на підставі п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України звільняється від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, неустойки.

На підтвердження переходу до ТОВ «Таліон плюс» права грошової вимоги за кредитним договром № 646001690 від 04.11.2024, позивач надав суду відповідні докази. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд проланалізував наведені договори та дійшов висновку, що надані позивачем копія договору факторингу та реєстру права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Крім того, договори факторингу відносяться до оспорюваних договорів. Відповідач не оспорював жодного договору факторингу, за якими переходило до інших осіб право грошової вимоги за кредитним договором, а тому в силу вимог ст. 204 ЦК України ці правочини є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом і вони не визнані судом недійсними.

З огляду на вищенаведене, розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача в користь позивача становить 26 410,00 грн, з яких сума заборгованості за тілом кредиту 16 500,00 грн та заборгованість за відсотками 9 910,00 грн.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Відповідачем не подано доказів того, що кредитний договір (або його окремі положення) у визначеному законом порядку визнані недійсними. Окрім того, контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором.

Щодо неповідомлення позивачем боржника письмово про відступлення права грошової вимоги слід вказати, що оскільки відповідно до договору факторингу № МВ-ТП/24, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «Таліон плюс», то позивач не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про відступлення права грошової вимоги. Разом з тим, згідно з правовою позиції Верховного Суду України, висловленою у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору; неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що сума заборгованості, що у утворились у відповідача перед позивачем за кредитним договором, свідчить про неналежне виконання останнім умов укладеного кредитного договору.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «Таліон плюс».

Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та в подальшому ТОВ «Таліон плюс» взяті на себе зобов`язання по укладеному кредитному договору № 646001690 від 04.11.2024 виконано у повному обсязі, а відповідачем ОСОБА_1 порушено умови вказаного договору, заборгованість по платежах та поточні платежі відповідно до умов укладеного кредитного договору ним своєчасно не сплачувалися, тому слід стягнути з відповідача на користь ТОВ «Таліон плюс» 26 410,00 грн кредитної заборгованості.

VІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Пунктом 1 ч. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у справі; судовий збір за подання позову у даній справі у розмірі 2 422,40 гривень. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, з урахуванням того, що позовна заява позивачем подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд».

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, то з урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 1 258,62 гривень (26 410 ? 2 422,40 / 50 830 = 1 258,62).

Щодо стягнення витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гривень, суд зазначає, що згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту позову слідує, що позивач просить суд стягнути з відповідача 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження заявлених вимог на правову допомогу представник позивача надав суду наступні докази: договір про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024, укладений між адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» та ТОВ «Таліон Плюс» з додатковою угодою № 1574 від 02.09.2025 року, акт від 02.09.2025 року приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024, платіжна інструкція на суму 5 000 гривень.

В детальному описі наданих адвокатом послуг зазначені наступні дії:

1) підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики, надання бридичних консультацій 4 годвартістю 1000,00 грн;

2) підготовка та направлення повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога) 2 год вартістю 500,00 грн;

3) підготовка позовної заяви, що включає збір доказів, перевірка,, друк та належне засвідчення копій письмових та електронних документів у справі та направлення копії та доданих до неї документів до суду 10 год у розмірі 3500,00 грн.

Сторона відповідача заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, вважаючи розмір правничої допомоги завищеним та необґрунтованим.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Оцінюючи співмірність цих витрат суд враховує, що позивач є фінансовою установою, а примусове стягнення заборгованості, яка була ним викуплена за договором факторингу, є основною його господарською діяльністю. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що обґрунтованими та співмірними є судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у вигляді складання позовної заяви у розмірі 4 000,00 грн.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено часткового, то з урахуванням вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 2 078,30 гривень (26 410 ? 4 000 / 50 830 = 2 078,30).

Щодо стягнення витрат відповідача на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 гривень, суд зазначає, що на підтвердження заявлених вимог на правову допомогу представник відповідача надав суду наступні докази: договір № 180 від 16.07.2025 року про надання правничої допомоги; додаток № 1 до Договору № 180 від 16.07.2025 року про надання правничої допомоги; квитанцію до прибуткового ордеру ордера №21/10 від 21 жовтня 2025 року на суму 6 000 гривень, Свідоцтво про право Колодійчук Н. В. на заняття адвокатською діяльністю та ордер серії ВІ № 1318445.

Сторона позивача не заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, однак зазначала, що розмір витрат на правничу допомогу відповідача є неспівмірними з обсягом послуг, наданих відповідачу та є очевидно завищеними, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження та є малозначною.

Суд дійшов висновку про те, що заявлений розмір на професійну правничу допомогу не може вважатись обґрунтованим, а навпаки, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Виходячи зі змісту ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, як малозначної справи, оскільки ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ці обставини свідчать про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно неспівмірним із складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та значенням справи для відповідача.

Враховуючи те, що правова допомога відповідачу все ж таки надавалась, а рішення суду ухвалено на користь позивача частково, на думку суду, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 гривень будуть співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України та відповідатимуть характеру і обсягу узгоджених між сторонами і фактично наданих адвокатом послуг. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково (51.96%), то з урахуванням вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 1 921,60 гривень (4000 ? 48,04% / 100% = 1 921,60).

На підставі ст. ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 77, 81, 133, 137, 141, 259, 263-268, 280, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" заборгованість за кредитним договором № 646001690 від 04.11.2024 у розмірі 26 410 (двадцять шість тисяч чотириста десять) гривень 00 коп., з яких сума заборгованості за тілом кредиту 16 500,00 грн та заборгованість за відсотками 9 910,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1 258 (одна тисяча двісті п"ятдесят вісім) гривень 62 коп. та за надання професійної правничої допомоги в розмірі 2 078 (дві тисячі сімдесят вісім) гривень 30 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" на користь ОСОБА_1 понесені відповідачем судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТАЛІОН ПЛЮС", , місцезнаходження: вул. Жабинського, буд. 13, м. Чернігів, 14017;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрвоане місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І. Є. Малюшевська