Провадження 2/127/5724/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/38788/24 за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

позов зареєстрований судом 26.11.2024 року і мотивований тим, що 11.01.2016 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банк з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.

На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідач погодився, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті httрs://а-bаnk.com.ua/tеrms, складає між ним і банком кредитний договір.

Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що підтверджено його підписом в анкеті-заяві.

Згідно п.2.1.1.2.2 2.1.1.2.4 Умов та Правил, відповідач погодився, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Нарахування відсотків, можливість зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, визначено Умовами та правилами.

Банк виконав умови кредитного договору та надав кредитні кошти відповідачу. ОСОБА_1 використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг, тому станом на 02.11.2024 року заборгованість відповідача перед банком становить 32 668, 67 грн.

Дана сума складається з заборгованості за кредитом 22 763, 28 грн.; заборгованості за відсотками 9 905, 39 грн.

На підставі ст.ст. 526, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.01.2016 року станом на 02.11.2024 року в загальній сумі 32 668, 67 грн. та судові витрати.

Провадження у справі було відкрито ухвалою від 09.12.2024 року.

Представник АТ «А-Банк» - Шкапенко О.В. в судові засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення.

13.10.2025 року судом зареєстровано заяву представника АТ «А-Банк» - Медведєва М.О. про те, що ОСОБА_1 станом на 12.10.2025 року не має заборгованості перед АТ «А-банк» за кредитними договорами як фізична особа, додав довідку про відсутність у ОСОБА_1 заборгованості.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 03.11.2025 року не з`явився, надав довідку банку від 06.03.2025 року про відсутність заборгованості за кредитними договорами.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг.

На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу 11.01.2016 року надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідач погодився, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті httрs://а-bаnk.com.ua/tеrms, складає між ним і банком кредитний договір.

Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що підтверджено його підписом в анкеті-заяві.

Згідно п.2.1.1.2.2 2.1.1.2.4 Умов та Правил, відповідач погодився, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Нарахування відсотків, можливість зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, визначено Умовами та правилами.

Банк виконав умови кредитного договору та надав кредитні кошти відповідачу. ОСОБА_1 використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг, тому станом на 02.11.2024 року заборгованість відповідача перед банком становить 32 668, 67 грн. Дана сума складається з заборгованості за кредитом 22 763, 28 грн.; заборгованості за відсотками 9 905, 39 грн.

За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 11.01.2016 року між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору № б/н, відкриття банківського рахунку, отримання платіжної картки з кредитним лімітом.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Судом було встановлено, що 20.01.2025 року між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 укладена генеральна угода про перегляд заборгованості (а.с. 66-67) за договором від 11.01.2016 року, за яким заборгованість позичальника перед банком станом на 20.01.2025 року складає загалом 33 277,68 грн., в т.ч. сума основного боргу 22 763, 28 грн., відсотки 10 514,40 грн. Сторони домовились, що в термін до 20.01.2025 року включно позичальник зобов`язується здійснити погашення частини боргу за договорами шляхом перерахування грошових коштів на рахунок (зазначені реквізити) в сумі 21 500 грн. (п.2.1). У разі виконання позичальником зобов`язання в строк, сумі та порядку, передбаченому п. 2.1 цієї угоди, банк зобов`язується зменшити заборгованість позичальника за договором від 11.01.2016 року загалом на суму 14 805,68 грн.: відсотки на 10 514, 40 грн., тіло кредиту на 4 291, 28 грн. (п.2.2.2). У разі виконання позичальником зобов`язання в строк, сумі та порядку, передбаченому п.2.1 цієї угоди, банк зобов`язується протягом 10 днів від встановленого п.2.1 цієї угоди терміну здійснити прощення залишку заборгованості за договорами, після чого вважатиме їх припиненими.

Згідно довідки АТ «А-Банк» від 06.03.2025 року (а.с. 65), ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) станом на 06.03.2025 року не має заборгованості перед АТ «А-Банк» за кредитними договорами, як фізична особа.

Довідкою від 12.10.2025 року АТ «А-Банк» підтверджено, що ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) станом на 12.10.2025 року не має заборгованості перед АТ «А-Банк» за кредитними договорами, як фізична особа.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 погасив заборгованість, проте від позивача не надійшла заява про відмову від позову або про залишення позову без розгляду, а також не надійшла заява про розподіл судових витрат.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи по суті заборгованість у відповідача перед позивачем відсутня, підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 247, 263-265ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

в задоволенні позову АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11.01.2016 року № б/н - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

-позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк», 47074 м. Дніпро, вул. Батумська, 11,

-відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Повне судове рішення складене 03 листопада 2025 року.

Суддя: