ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/822/25
18 листопада 2025 року селище Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Куценка О.О., за участю секретаря судового засідання Двібородчин І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі позивач, кредитодавець) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за договором № 506029-КС-001 про надання кредиту від 27.07.2024 року в сумі 109 864,49 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 37 080,89 грн; суми прострочених платежів по процентах 69 174,35 грн; суми прострочених платежів за комісією 3 609,25 грн, та понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами укладено електронний договір споживчого кредиту, кредитодавцем виконано зобов`язання щодо надання грошових коштів, однак відповідач належним чином не виконав свій обов`язок щодо своєчасного та повного повернення кредиту, сплати процентів та комісії, внаслідок чого утворилася заборгованість у вказаному розмірі.
Позов подано через підсистему ЄСІТС «Електронний суд». Одночасно з позовом подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без участі представника позивача, а також зазначено, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення; заходів досудового врегулювання спору не вживалось.
Ухвалою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Решетова В. В. від 24 червня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу за місцем реєстрації, вказаним у позові. Відзив на позов, заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили, доказів погашення заборгованості або заперечень щодо її розміру суду не подано.
Відповідно до протоколу зборів суддів №4 від 19 вересня 2025 року у зв`язку із втратою працездатності та тривалим перебуванням на лікарняному судді Решетова В. В., з метою дотримання розумних строків розгляду справ та для забезпечення ефективності правосуддя, прийнято рішення про заміну головуючого судді Решетова В.В. у справах, які перебувають у його провадженні, шляхом повторного їх автоматизованого розподілу.
Ухвалою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценка О.О. від 29 вересня 2025 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено судове засідання на 18 листопада 2025 року.
Враховуючи відсутність відзиву та заперечень, а також позицію позивача, який не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 27.07.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 506029-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
З наданих матеріалів вбачається, що: позивач направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 506029-КС-001 про надання кредиту; 27.07.2024 року відповідач, діючи через особистий кабінет на веб-сайті позивача, прийняв (акцептував) цю пропозицію шляхом направлення через інформаційно-телекомунікаційну систему одноразового ідентифікатора UA-5616, надісланого на номер телефону, зазначений відповідачем у своїй анкеті; того ж дня ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 , вказану ним при заповненні анкетних даних, грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн, що підтверджується довідкою / платіжними документами; 28.07.2024 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 506029-КС-001, відповідно до якої кредитодавець надав позичальнику додатково 11 000,00 грн кредитних коштів, внаслідок чого загальна сума отриманого кредиту склала 41 000,00 грн.
Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору в електронній формі та його подальше виконання позивачем шляхом надання відповідачу грошових коштів у загальній сумі 41 000,00 грн.
За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом оферти та її акцепту, а вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію, відповіді про її прийняття.
Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи про прийняття пропозиції (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення електронної форми, підписаної в порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, чи шляхом вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо ці дії логічно пов`язані з пропозицією.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це алфавітно-цифрова послідовність, що додається до електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилається іншій стороні договору (п. 6, п. 12 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону).
Отже, використання відповідачем одноразового ідентифікатора UA-5616 для підтвердження акцепту оферти є електронним підписом у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» та прирівнюється до власноручного підпису (ст.ст. 205, 207 ЦК України, абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Таким чином, суд приходить до висновку, що договір № 506029-КС-001 від 27.07.2024 року та додаткова угода № 1 до нього від 28.07.2024 року є належним чином укладеними електронними правочинами, які породили для сторін цивільні права та обов`язки.
За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню в цей строк.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 506029-КС-001 та довідки про стан заборгованості вбачається, що відповідач частково виконував зобов`язання за договором і здійснив оплату на загальну суму 25 315,69 грн, проте в повному обсязі зобов`язань не виконав. Станом на 28.05.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 109 864,49 грн, з яких: 37 080,89 грн заборгованість за тілом кредиту;
69 174,35 грн заборгованість за проценти за користування кредитом; 3 609,25 грн заборгованість за комісією за надання кредиту.
Відповідач не подав відзиву, не надав власного розрахунку заборгованості, не надав доказів повного або часткового погашення заборгованості понад суми, враховані позивачем у розрахунку.
Щодо процентної ставки та її відповідності Закону України «Про споживче кредитування»
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Кредитним договором між сторонами передбачено фіксовану плату за користування кредитом у вигляді процентної ставки 1,15013259 % за кожен день користування кредитом, що формально перевищує встановлений законом граничний розмір денної процентної ставки.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, умова договору щодо денної процентної ставки в частині, в якій вона перевищує 1 % на день, є нікчемною та не підлягає застосуванню.
Разом з тим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сума процентів, заявлена до стягнення (69 174,35 грн), нарахована позивачем у межах максимально допустимої законом денної процентної ставки 1 %, про що прямо зазначено у позовній заяві. Зокрема, після набрання чинності відповідними змінами до Закону України «Про споживче кредитування» позивач при формуванні розрахунку заборгованості фактично застосував до спірного правовідношення обмеження щодо максимальної денної процентної ставки, і сума заявлених до стягнення процентів не перевищує тієї суми, яка могла бути нарахована при денній ставці 1 % у межах строку дії договору.
Відповідач не надав жодних доказів протилежного, у тому числі не подав контррозрахунку, який би свідчив, що сума нарахованих процентів перевищує розмір, допустимий при застосуванні максимальної денної процентної ставки 1 %.
Таким чином, суд виходить з того, що умова договору в частині встановлення денної процентної ставки понад 1 % є нікчемною і не підлягає застосуванню.
Разом з цим, фактично заявлена до стягнення сума процентів (69 174,35 грн) нарахована у межах максимальної денної процентної ставки 1 %, передбаченої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» та підстав для зменшення заявленої до стягнення суми процентів судом не встановлено.
Враховуючи зазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача 69 174,35 грн заборгованості за процентами за користування кредитом є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів справи, проценти за користування кредитом нараховані у межах строку дії кредитного договору та додаткової угоди. Позивач у позовній заяві прямо зазначив, що жодних процентів після закінчення строку дії кредитного договору ним не нараховувалось і до стягнення не заявлялось, а із розрахунку заборгованості вбачається, що після дат, які відповідають строку дії договору, розмір заборгованості за процентами не змінюється.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що 37 080,89 грн заборгованості за тілом кредиту; 69 174,35 грн заборгованості за процентами підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
Щодо правомірності та стягнення комісії за надання кредиту
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
За змістом ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
На виконання вимог, зокрема, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які зобов`язують кредитодавця надавати споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів.
З договору, паспорта споживчого кредиту, Правил про надання коштів у позику, графіка платежів убачається, що комісія за надання кредиту прямо передбачена договором як плата, пов`язана саме з наданням кредиту. Крім того її розмір, порядок нарахування та сплати, включення до загальної вартості кредиту для споживача чітко визначені та були доведені до відома позичальника до укладення договору. Також сума нарахованої та несплаченої комісії 3 609,25 грн. відображена в розрахунку заборгованості та входить до загальної вартості кредиту.
Підписуючи договір та паспорт споживчого кредиту шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідач підтвердив, що отримав усю передбачену законом інформацію, у тому числі щодо нарахування та розміру комісії, та погодився з умовами договору.
Суд не встановив, що умови договору в частині встановлення комісії за надання кредиту порушують вимоги Закону України «Про споживче кредитування» або покладають на споживача обов`язок сплачувати платежі за дії, які кредитодавець вчиняє виключно у власних інтересах і які не пов`язані з наданням фінансової послуги.
Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за надання кредиту в сумі 3 609,25 грн є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, та несе ризик наслідків невчинення процесуальних дій.
Позивач надав належні та допустимі письмові докази: кредитний договір, додаткову угоду, паспорт споживчого кредиту, анкету клієнта, візуальні форми послідовності дій клієнта, документи про перерахування кредитних коштів, розрахунок заборгованості, довідку про стан заборгованості. Ці докази взаємопов`язані, логічно послідовні та підтверджують як факт укладення та виконання кредитодавцем договору, так і факт порушення відповідачем своїх зобов`язань.
Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, відзив та докази сплати заборгованості не подав; поданий позивачем розрахунок заборгованості не спростував.
З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що за ОСОБА_1 є заборгованість за договором № 506029-КС-001 про надання кредиту від 27.07.2024 року в загальній сумі 109 864,49 грн, яка складається з: 37 080,89 грн заборгованості за тілом кредиту; 69 174,35 грн заборгованості за процентами за користування кредитом; 3 609,25 грн заборгованості за комісією за надання кредиту, та підлягає стягненню на користь ТОВ «Бізнес Позика» у повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про задоволення позову, покладає судові витрати на відповідача.
Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжним документом. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, зазначена сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 259265, 274, 276, 280 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», заборгованість за договором № 506029-КС-001 про надання кредиту від 27.07.2024 року в загальній сумі 109 864 (сто дев`ять тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривні 49 копійок, яка складається: 37 080 (тридцять сім тисяч вісімдесят) гривень 89 копійок заборгованість за тілом кредиту; 69 174 (шістдесят дев`ять тисяч сто сімдесят чотири) гривні 35 копійок заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 609 (три тисячі шістсот дев`ять) гривень 25 копійок заборгованість за комісією за надання кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2025 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя: