ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2638/25 Номер провадження 22-ц/814/3411/25Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23 травня 2025 року (час ухвалення судового рішення з 09:25:27 до 09:58:31; дата виготовлення повного тексту судового рішення 02 червня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до держави російська федерація про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 8 358 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що 17.11.2024 внаслідок ракетного обстрілу та влучання ракети у прибудинкову територію пошкоджено квартиру, в якій він знаходився. Після вказаних подій стан його здоров`я погіршився, він не може повноцінно виконувати функції батька, голови родини. Також був порушений його звичайний спосіб життя, він відчуває страх і неспокій.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з держави російська федерація на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

В іншій частині вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги коротко викладені обставини і доводи позовної заяви та наголошується, що розмір моральної шкоди позивач обгрунтовує значним порушенням стану його здоров?я внаслідок збройної агресії рф проти України. Про це свідчать надані у справу медичні документи. Раніше позивач не перебував на амбулаторному лікуванні, а тепер вимушений проходити медичні огляди, постійно приймати ліки для нормалізації тиску, що не враховано судом.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отримано.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.11.2024 СВ УСБУ в Полтавській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 438 КК України за фактом вчинення представниками зс рф порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, яке виразилось у бомбардуванні незахищених міст, будівель, що використовуються виключно цивільним населенням, внаслідок чого у період з 07 год. 00 хв. до 07 год. 30 хв. 17.11.2024 повітряними засобами ураження здійснено обстріл об`єктів у м. Кременчуці та Кременчуцькому районі.

Позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією медичної документації.

Актом комісійного обстеження від 17 листопада 20224 року встановлені пошкодження квартири позивача: пошкоджена дерев?яна балконна рама, балконні двері (пластикові) (а.с.11-15).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рф, здійснивши збройну агресію відносно України, порушила норми та принципи Статуту ООН, Загальної декларації прав людини, Будапештського меморандуму, Гельсінського заключного акту наради по Безпеці та Співробітництву в Європі від 01.08.1975 та Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією.

Загальновідомим є факт бомбардування зс рф 17.11.2024 м. Кременчука та падіння уламків ракети в житловому масиві за місцем проживання позивача.

Надані позивачем докази щодо пошкодження майна, яким він користується: квартири АДРЕСА_2 , зокрема акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 17.11.2024, підтверджують факт протиправної поведінки відповідача.

Подані позивачем докази, зокрема виписки із медичної карти від 22.11.2024, консультативний висновок спеціаліста від 07.02.2025, підтверджують факт заподіяння позивачу моральної шкоди, яка полягала у погіршенні стану здоров`я.

Суд визнав доведеним причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та наслідками у виді заподіяння позивачу моральної шкоди.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд врахував обставини справи, зокрема факт падіння уламків ракети біля будинку в якому проживає позивач, факт та ступінь пошкодження квартири в якій він проживає, його стан здоров`я, а саме втрату сну та наявність у нього головного болю, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, одноразовий характер порушення конституційних прав позивача, а також відсутність заперечень відповідача. З цих підстав суд дійшов висновку, що справедливою сумою компенсації моральних страждань є 20 000 грн.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.

У постанові Верховного Суду від 20 червня 2024 року (справа № 216/5657/22) викладені такі висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.

«Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання "особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав".

Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року в справі № 279/1834/22 (провадження № 61-1382сво23)).

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації.

Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути:

(1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди;

(2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18)).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)).

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні "трансформують" шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування "обчислює" шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого.

При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)).

….

Тому при визначенні грошової компенсації моральної шкоди слід враховувати те, що:

дійсно внаслідок військової агресії рф проти України особа може зазнавати (зазнала) моральної шкоди;

законодавець в статті 23 ЦК передбачив відкритий перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру грошової компенсації (характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості);

розмір грошової компенсації моральної шкоди завданій особі внаслідок військової агресії рф проти України може відрізнятися, залежно від того, на які обставини завдання моральної шкоди посилається позивач та які обставини враховані судом при визначенні розміру грошової компенсації моральної шкоди;

такими обставинами може бути, зокрема: смерть близьких осіб, каліцтво особи чи близьких осіб; місце проживання особи (різняться відчуття осіб, що проживають на території проведення бойових дій чи осіб далеко від цієї території); пошкодження або знищення рухомого майна; права які порушені внаслідок військової агресії рф проти України тощо.»

У цій справі позивач обгрунтовує розмір моральної шкоди самим фактом збройної агресії рф, падінням уламків ракети у дворі багатоквартирного будинку, де він мешкає, і пошкодженнями квартири, де він перебував у той час.

Медичне документація, яка надана позивачем лише підтверджує факт захворювання та, відповідно, необхідність проходження лікування і не містить відомостей (висновків) про безпосередній причинно-наслідковий зв?язок між гіпертонічною хворобою та подією, що мала місце 17 листопада 2024 року.

Отже, вирішуючи питання про визначення розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, прийняв до уваги обставини справи, істотність вимушених у житті позивача змін, характер, тривалість і обсяг заподіяних йому моральних страждань, та з урахуванням вимог розумності і справедливості, обґрунтовано вважав справедливою сумою компенсації заподіяної позивачу моральної шкоди у сумі 20 000 грн.

В апеляційні скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 12 листопада 2025 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М. Триголов