Справа № 513/1188/25
Провадження № 2/513/961/25
Саратський районний суд Одеської області
19 листопада 2025 року суддя Саратського районного суду Одеської області Рязанова К.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
у с т а н о в и л а:
11 жовтня 2025 року до Саратського районного суду Одеської області від позивача ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовна заява відповідає вимогам ст. ст.175,177 ЦПК України.
Підстави для залишення заяви без руху, повернення та відмови у відкритті провадження відсутні.
Згідно відповіді Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 04 листопада 2025 року за №2521/02-31/25/1592, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрований та не проживає на території Кулевчанської сільської ради.
Як вбачається зі змісту позовної заяви та додатків до неї, відповідач ОСОБА_2 є громадянином російської федерації, про що, зокрема зазначено у копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 29 жовтня 2021 року Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), а також підтверджується копією паспорта громадянина російської федерації
Разом з тим, позивач ОСОБА_1 є громадянкою України та має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
Згідно ч. 9, ч. 10 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.
Згідно з ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
Отже, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є (стаття 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).
Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право» подружжя, будучи громадянами різних держав, можуть обрати право, яке буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу. Таке можливо, тільки якщо вони не мають спільного місця проживання або якщо особистий закон кожного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 ВСУ зазначає, що позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред`являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача - за місцем проживання позивача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них.
Приписами ст.497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес. В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вищезазначеними вимогами.
Суддя вважає, що позовна заява повинна бути прийнята в провадження та розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки дана справа не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.
Додатково суд звертає увагу на те, що відповідно до чч. 5-7 ст. 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
У зв`язку із тим, що зареєстроване місце проживання (перебування) чи місце роботи відповідача невідомо, зазначеного учасника справи необхідно викликати до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Разом з тим, відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, затверджену постановою КМУ від 20 серпня 2014 року №360 (далі Положення про ДМСУ №360), ДМСУ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів (п.1).
ДМСУ відповідно до покладених на неї завдань, крім іншого, здійснює оформлення і видачу документів для тимчасового або постійного проживання в Україні, а також виїзду за її межі, вилучає такі документи та проставляє в документах, що посвідчують особу іноземців та осіб без громадянства, відмітки про заборону в`їзду в Україну в передбачених законодавством випадках (пп.8 п.4).
Пунктом 7 Положення встановлено, що ДМСУ здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.
З метою встановлення місця перебування відповідача та підготовки справи до розгляду, суд вважає за необхідне витребувати з Управління ДМС у Одеській області відомості щодо отримання громадянином російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України, повідомленої ним адреси місця проживання на території України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 14, 84, 128, 175, 177, 187, 193, 258, 260, 274, 353 ЦПК України, -
у х в а л и в :
Прийняти позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до свого провадження.
Відкрити спрощене позовне провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Про час і місце проведення судового засідання повідомити учасників судового процесу.
Розмістити на офіційному веб-сайті «Судова влада України» оголошення про виклик відповідача ОСОБА_2 . З опублікуванням оголошення про виклик вважати його належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Рекомендувати позивачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду, у разі наявності, письмові докази в обґрунтування позовних вимог, які не були додані до позовної заяви, з дотриманням правил, передбачених ст. ст. 83, 95 ЦПК України.
Встановити відповідачу строк для подання письмового відзиву на позовну заяву та письмових доказів за підтвердження викладених у відзиві обставин з дотриманням вимог ст. ст. 83, 95, 178, 191 ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.
Роз`яснити, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив відповідно до вимог чч. 3-5ст. 178 ЦПК України.
Протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив відповідач має право подати за правилами встановленими чч. 3-5ст. 178 ЦПК України свої заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень.
Відповідно до ч. 1ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
Попередити учасників справи та їх представників, що право на подання доказів, відзиву, заперечень та інших письмових заяв, а також письмових доказів, є їх правом, але у разі їх неподання справа буде розглянута судом за наявними у ній матеріалами.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслати учасникам справи.
Направляти судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів за їх наявності.
Витребувати з Управління ДМС у Одеській області відомості щодо отримання громадянином російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України, повідомленої ним адреси місця проживання на території України.
Витребувані відомості надати суду протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Копію ухвали для виконання надіслати Управлінню ДМС в Одеській області.
Роз`яснити особі, у якої витребувано докази, що особа, яка не має можливості подати витребувані судом докази, зобов`язана повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя К. Ю. Рязанова