Провадження № 2/638/8586/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 202 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Дудка Є.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

26.09.2023 позивач КП "ХТМ" звернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів, заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2016 по 31.01.2022 у розмірі 53938,86 грн, три відсотки річних у розмірі 1502,51 грн, інфляційні витрати у розмірі 8124,95 грн та судовий збір.

Свої вимоги комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" обґрунтовує тим, що вони надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі отримують ці послуги і за період з 01.11.2016 по 31.01.2022 не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

26.09.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано в провадження судді Семіряд І.В.

20.11.2023 заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова позов КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2016 по 31.01.2022 у розмірі 53938,86 грн, інфляційні витрати 8124,95 грн, три відсотки річних 1502,51 грн, а всього 63566 (шістдесят три тисячі п`ятсот шістдесят шість) грн 32 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

ЗУ «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-IX від 26.02.2025, який набрав чинності 25.04.2025, змінено найменування місцевих загальних судів, зокрема Дзержинський районний суд м. Харкова змінено на Шевченківський районний суд м. Харкова. Зміна найменування місцевого загального суду не призвела до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду.

13.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яка протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.05.2023 передана в провадження судді Семіряд І.В.

27.05.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова заяву про перегляд заочного рішення повернуто заявнику.

02.09.2025 постановою Харківського апеляційного суду ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 27.05.2025 скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

10.09.2025 протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду передано заяву про перегляд заочного рішення в провадження судді Семіряд І.В.

З 01.09.2025 по 29.09.2025 суддя Семіряд І.В. перебував у щорічній відпустці.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 01.10.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено. Відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Призначено розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення №638/13282/23 на 14 жовтня 2025 року о 10-55 год.

22.10.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк для звернення з заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 «Про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання». Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 «Про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання»- задоволено. Заочне рішення Дзержинського (нині- Шевченківського) районного суду міста Харкова №638/13282/23, 2/638/5338/23 від 20.11.2023 по цивільній справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 «Про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання»- скасовано. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 25 листопада 2025 року об 11-00 год.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.10.2025 справу передано в провадження судді Семіряд І.В.

13.11.2025 відповідачем ОСОБА_1 подано відзив, в обгрунтування якого зазначено, що позивач звернувся до суду 26.09.2023 з вимогами за період з 01.11.2016 по 31.01.2022. Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність становить три роки. Позовна давність спливла щодо всіх нарахувань, які виникли до 26.09.2020, оскільки позов подано лише 26.09.2023. Усі вимоги за період з 01.11.2016 по 31.08.2020 подані поза межами трирічного строку позовної давності. Лише частина вимог за вересень 2020 січень 2022 формально підпадає під строк давності, але їх обгрнутованість має бути доведена позивачем належними доказами. Крім того, відповідно ч. 2 ст. 258 ЦПК України для вимог про стягнення неустойки, інфляційних витрат та 3% річних застосовується спеціальна позовна даність один рік. Просив застосувати позовну давність. Відсутні належні докази фактичного надання послуг, не надано первинних документів, які підтверджують фактичне надання послуг теплопостачання у заявлених обсягах, а саме актів приймання передачі теплової енергії, показників лічильників або актів зняття показників, документів, що підтверджують температуру теплоносія чи факт підключення системи опалення, надано лише розрахунок боргу Відсутній укладений договір з КП «ХТМ». У зв`язку з чим просив визнати вимоги КП «ХТМ» за період з 01.11.2016 по 31.08.2020 таким, що подані з пропуском строку позовної давності і відмовити у їх задоволені, у задоволені решти позовних вимог відмовити як безпідставні і недоведені.

25.11.2025 представник КП «ХТМ» Пономаренко Т. подала заяву про поновлення строку позовної давності, в обґрунтування якої вказувала, що позовна давність була продовжена на строк дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання коронавірусної хвороби. Заборгованість за послуги за період з 01.04.2017 по 31.01.2022 становить 50265,04 грн, а період стягнення інфляційних витрат та 3% річних з 01.01.2020 по 01.01.2022 знаходиться у межах періоду позовної давності. У зв`язку з чим просила поновити строк для подання клопотання про поновлення строку позовної давності, поновити строк позовної давності, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутністю, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте відповідачем подано відзив на позов, заяву про застосування строку позовної давності.

Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований у квартиріАДРЕСА_1 та є абонентом КП "Харківські теплові мережі", відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно зі ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.

п.5 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом.

Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.

За правилами ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Приписи ч.1 ст. 610 ЦК України передбачають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (який введено в дію з 01.05.2019) передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

На підставі ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 на офіційному сайті КП «ХТМ» розміщено 31.10.2021 індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності 01.12.2021.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «ХТМ» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 користувався послугами КП «ХТМ», проте вчасно не здійснював їх оплату, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Відповідно до надано позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за період з 01.11.2016 по 31.01.2022 становить 53938,86 грн.

Сумнівів у вказаному розрахунку немає, при цьому заперечуючи проти позову відповідачем свого контррозрахунку не надано.

Відповідачем ОСОБА_1 заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом 26.09.2023, заборгованість позивач просить стягнути за період з 01.11.2016 по 31.01.2022.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України).

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.

У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), від 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23), від 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21).

З цього можна зробити висновок, що у разі закінчення строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину.

Як встановлено судом КП «Харківські теплові мережі» з квітня 2017 року по теперішній час надавались послуги з теплопостачання, які відповідач повинен оплатити.

З відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що у спірний період підприємством нараховувалася щомісячно плата за надані послуги, але відповідачем оплата послуг не здійснювалася або здійснювалася частково, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.04.2017 по 31.01.2022 (в межах позовної давності) в розмірі 50265,04 грн.

Отже, судом встановлено, що відповідач фактично отримував житлово-комунальні послуги, проте належним чином не виконував своїх обов`язків щодо оплати наданих КП «Харківські теплові мережі» послуг, внаслідок чого у них утворилася заборгованість, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах строку позовної давності з урахуванням його продовження на час карантину.

У спірних правовідносинах обов`язок споживачів сплачувати за надані позивачем послуги є щомісячним. Отже, позовна давність до вимог про стягнення заборгованості, що існували в межах трирічного строку до дня набрання чинності згаданим Законом № 540-IX - 02 квітня 2017 року, тобто зі строком виконання з 02 квітня 2017 року вважається такою, що не спливла.

Отже, заборгованість з відповідача підлягає стягненню з 02.04.2017 по 30.09.2023 у розмірі 50265,04 грн.

Щодо посилання позивача на те, що не укладено договір про надання житлово- комунальних послуг. Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з п. 1,5 ч. 2 ст. 7 ЗУ Про житлово-комунальні послуги та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №751/3840/15-ц).

Отже, КП «ХТМ» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. А відсутність між сторонами договірних відносин не звільняє його від оплати послуг з теплопостачання.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, трьох відсотків річних та інфляційних витрат, сума становить 1502,51 грн та 8124,95 грн відповідно. Нарахування трьох процентів річних та інфляційних витрат здійснено за період з жовтня 2020 року по січень 2022 року, тобто в межах строку позовної давності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог. При звернені до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Позов задоволено частково, а саме на 95,9%, судовий збір підлягає стягненню у розмірі 2574,00 грн (2684 грн*95,9%).

Окрім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 01.10.2025 ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення до ухвалення судового рішення у справі.

ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення звернувся 13.05.2025.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону).

За подання до суду заяви про перегляд заочного рішення, поданою фізичною особою, справляється судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 4 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»).

Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 грн.

Отже, за подання заяви про перегляд заочного рішення судовий збір становить 605,60 грн, які підлягають стягненню з відповідача в дохід Держави.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 625 ЦК України, ст. 150, 156, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 02.04.2017 по 31.01.2022 у розмірі 50265,04 грн, інфляційні витрати 8124,95 грн, три відсотки річних 1502,51 грн, судовий збір, пропорційно до задоволених вимог -2574,00 грн, а всього 62466 (шістдесят дві тисячі чотириста шістдесят шість) грн 50 коп.

У задоволені позову Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за період з 01.11.2016 по 01.04.2017 у сумі 3673 (три тисячі шістсот сімдесят три) грн 82 коп. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Держави судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківського апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (, місцезнаходження м. Харків, вул. Мефодіївська, 11,61037).

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_3 .

Суддя: І.В. Семіряд