КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5044/24
Провадження № 2-ві/488/1/25
УХВАЛА

Іменем України

03.11.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевій Л.І.,

при секретарі судового засідання - Волошиній Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сорочана Василя Васильовича про відвід судді Щеглової Яніни Валентинівни від розгляду цивільної справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором підряду на ремонтно будівельні роботи покрівлі,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Корабельного районного суду м. Миколаєва Щеглової Я.В., на розгляді, перебуває вищезазначена цивільна справа № 488/5044/24 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором підряду на ремонтні будівельні роботи покрівлі.

Під час розгляду справи представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Сорочаном В.В. подано заяву про відвід судді Щеглової Я.В. від участі у розгляді даної цивільної справи з мотивів наявності сумнівів у її неупередженості.

У своїй заяві представник відповідача зазначає, що заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2025 року у справі № 488/5044/24 позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 було задоволено. Враховуючи це, на думку сторони відповідача, суддею вже була сформована певна правова позиція щодо обставин, які мають безпосереднє значення для вирішення даного спору, що ставить під сумнів її об`єктивність та неупередженість під час подальшого розгляду справи.

У зв`язку з викладеним, представник відповідача вважає, що після скасування заочного рішення від 23 квітня 2025 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2025 року, подальший розгляд даної справи суддею Щегловою Я.В. може викликати обґрунтовані сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

У зв`язку з цим, відповідач просить задовольнити заяву про відвід судді Щеглової Я.В. від розгляду цивільної справи № 488/5044/24.

Ухвалою судді Щеглової Я.В. від 31.10.2025 року заяву представника відповідача адвоката Сорочана Василя Васильовича про відвід судді Щеглової Яніни Валентинівни від розгляду цивільної справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором підряду на ремонтно будівельні роботи покрівлі передано до канцелярії суду для визначення судді у порядку, визначеному ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2025 року для розгляду заяви представника відповідача адвоката Сорочана Василя Васильовича про відвід судді Щеглової Яніни Валентинівни від розгляду цивільної справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором підряду на ремонтно будівельні роботи покрівлі, було визначено суддю Селіщеву Ларису Іванівну.

Суд, дослідивши заяву про відвід судді, прийшов до наступного висновку.

Із змісту поданої заяви вбачається, що вона мотивована тим, що, на думку представника відповідача, суддею Щегловою Я.В. вже була сформована певна позиція щодо обставин справи, оскільки заочним рішенням від 23 квітня 2025 року у справі № 488/5044/24 позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 було задоволено. У зв`язку з цим сторона відповідача вважає, що після скасування зазначеного заочного рішення ухвалою суду від 08 жовтня 2025 року подальший розгляд справи тим самим суддею може викликати обґрунтовані сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичом сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Крім того, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки при вирішенні такої справи.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної заяви, суд відзначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, однак, в даному випадку представником відповідача жодних доказів на підтвердження небезсторонності судді Щеглової Я.В. у вирішенні спору в даній справі не надано.

Посилання представника відповідача на те, що суддею Щегловою Я.В. вже ухвалювалося заочне рішення у цій справі, яке згодом було скасовано, саме по собі не може свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді. Прийняття судового рішення у межах здійснення правосуддя є реалізацією процесуальних повноважень судді, передбачених законом, і не може розцінюватися як обставина, що ставить під сумнів її неупередженість.

Суд зауважує, що відповідно до положень статей 43, 44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами та не допускати їх зловживання. Подання заяви про відвід судді без наявності належних і допустимих доказів, які б свідчили про обставини, що можуть викликати сумнів у неупередженості судді, може розцінюватися як спроба затягування розгляду справи та недобросовісне використання процесуальних прав.

Таким чином, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Цивільний процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, визначеною у постанові від 07.08.2019 у справі № 910/11287/16.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави, передбачені статтями 3637 ЦПК України, для задоволення заяви про відвід судді Щеглової Яніни Валентинівни відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36,39,40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сорочана Василя Васильовича про відвід судді Щеглової Яніни Валентинівни від розгляду цивільної справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором підряду на ремонтно будівельні роботи покрівлі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева