Справа № 527/2032/25
провадження 2/527/975/25
іменем України
18 листопада 2025 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Олефір А.О.,
за участю секретаря
судового засідання - Семенової К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку загального позовного провадження цивільну справу 527/2032/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі частки нерухомого майна,
В С Т А Н О В И В:
01 липня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом про про виділення в натурі частки нерухомого майна.
В обгрунтування позову, позивач зазначив, що рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 07 липня 2020 року, у порядку спадкування визнано за ним та відповідачами право власності на нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 у рівних долях по 1/4 за кожним.
Право приватної власності на його частку зареєстроване в Державному реєстрі речових право на нерухоме майно.
У вказаному домоволодінні проживає тільки він, оскільки не має іншого житла, брати у спірному будинку не проживають, а проживають у м. Кременчуці і до спірного будинку приїздять періодично. Однак через конфліктні ситуації обмежують його у користуванні спірним будинком. Виділення частки будинку йому в натурі вирішить конфлікт та забезпечить мирне володіння майном.
Посилаючись на викладене, позивач просив суд, виділити йому 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 в натурі, виділивши йому: у житловому будинку, літера «А»: коридор «1-2», площею 4,7 кв.м, кімнату «1-3», площею 8,3 кв.м,; у прибудові, літера «а»: веранду «1-1», площею 10,2 кв.м; по надвірним господарським будівлям та спорудам: частину сараю довжиною 3,5 м літера «Б», 1/4 частину убиральні літера «В», ганок літ «аг», 1/4 частину водогону, літера «к», 1/4 частину огорожі № 1, 1/4 частину воріт № 2, 1/4 частину огорожі № 3.
В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив суд, проводити розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Одночасно просив долучити до справи медичну довідку про стан здоров`я, як обґрунтування неможливості вчинення самостійних добудов до будинку, у зв`язку з чим, у позові просив виділити йому частину будинку із існуючим входом.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, судові повістки про виклик їх до суду направлялися на їх зареєстроване місце проживання, проте, як вбачається з Рекомендованих повідомлень, останні повернулися до суду не вручені з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачам.
Відзиву відповідачі не подали.
Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 16:00 год 18 листопада 2025 року.
Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 07 липня 2020 року, визнано за ним, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності в рівних частках, по частці кожному, на житловий будинок з господарськими будівлями, а саме: житловий будинок літ. «А» площею 78.70 кв.м., загальною площею 69.8 кв.м., житловою площею 44.8 кв.м., допоміжною площею 25.0 кв.м., погріб літ. «Бп» площею 26.70 кв.м., прибудову літ. «а» площею 13.30 кв.м., сарай літ. «Б» площею 72.20 кв.м., убиральню літ «В» площею 1.20 кв.м., сарай літ. «Г» площею 7.10 кв.м., ганок літ. «аг», водогін літ. «к», огорожу літ. «№1», ворота літ. «№2», огорожу літ. «№3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га (а.с.7-9).

Рішенням № 20 Виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області від 18.08.2022, присвоєно житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , нову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 309514617 від 12.09.2022, за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на 1/4 частку житлового будинку адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. «А,а,аг» складається з наступних приміщень: веранда 1-1, коридор 1-2, кімната 1-3, кімната 1-4, кімната 1-5, кухня 1-6; господарські будівлі та споруди: погріб літ. «Бп», сарай літ. «Б», убиральня літ. «В», сарай літ. «Г», водогін літ. «к», огорожа № 1, ворота № 2, огорожа № 3 (а.с.12-16).

Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст. 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до частин першої та другої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Частиною третьою статті 364 ЦК України визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Результат аналізу правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 707/2516/18 зазначено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Позивач просить суд, виділити йому частину будинку, відповідно 1-го варіанту розподілу домоволодіння, який запропоновано експертом.

Згідно Висновку експерта № 9-25 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , складеного 28 березня 2025 року, 1-го варіанту розподілу домоволодіння, 1-му співвласнику (гр. ОСОБА_1 ) на 1/4 частину виділяється перша група приміщень: в житловому будинку літ. «А»: коридор «1-2», площею 4,7 кв.м, кімнату «1-3», площею 8,3 кв.м,; у прибудові, літера «а»: веранду «1-1», площею 10,2 кв.м; по надвірним господарським будівлям та спорудам: частину сараю довжиною 3,5 м літера «Б», 1/4 частину убиральні літера «В», ганок літ «аг», 1/4 частину водогону, літера «к», 1/4 частину огорожі № 1, 1/4 частину воріт № 2, 1/4 частину огорожі № 3. Даному співвласнику виділяється будівель та споруд менше, ніж йому належить на його ідеальну частку 1/4 частини житлового будинку та господарських будівель. Частка даного співвласника по відношенню до вартості всіх будівель та споруд розташованих на земельній ділянці становить 242/1000 замість 250/1000 (1/4) частини житлового будинку та господарських будівель (а.с.18-45).

Позивач зазначив, що погоджується на такий розподіл та відмовляється від компенсації.

Отже, судом встановлено, що існує варіант розподілу житлового будинку з відступом від розмірів ідеальних часток.

Разом з тим, виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності сторін, не є можливим, оскільки кожній зі сторін не може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру), так як з технічного паспорту вбачається, що вхід до будинку знаходиться в приміщенні веранда «1-1».

Першим, другим та третім варіантом розподілу домоволодіння передбачається виділення приміщення веранда «1-1», яке оснащене входом в домоволодіння лише позивачу.

Проте, у випадку виділу позивачу приміщення веранда «1-1», інші співвласники будуть позбавлені доступу до своєї власності.

Згідно із ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Факт того, що відповідачі у вказаному будинку не проживають не може бути підставою для позбавлення їх права доступу до своєї власності.

Крім того, з вказаного висновку вбачається, що по першому варіанту розподілу житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 необхідно провести наступне переобладнання: а) демонтувати дверні блоки між приміщеннями «1-1»/ «1-6», «1-2»/ «1-4» та отвори, що утворилися закласти цеглою; б) в приміщенні «1-5» встановити подвійний вхідний дверний блок; в) між приміщеннями «1-4»/ «1-5» встановити дверний блок; г) в приміщенні «1-1» влаштувати кухню, д) квартири обладнати самостійними системами електрозабезпечення та опалення.

Другим та третім варіантом розподілу домоволодіння також передбачаються проведення переобладань.

За таких обставин, судом встановлено, що без проведення переобладнань, відповідачі взагалі будуть позбавлені не лише доступу до належного їм домоволодіння, а й до можливості користуватися своєю власністю, а позивачем не надано суду доказів того, що відповідачі мають можливість здійснити необхідні переобладнання.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що виділити позивачу з житлового будинку в АДРЕСА_1 , його 1/4 частину неможливо, в зв`язку з неможливістю виділити співвласникам ізольовані житлові й інші приміщення із самостійними виходами, запропонований позивачем варіант розподілу порушує правова відповідачів як співвласників, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 289, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі частки нерухомого майна - відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_1 );

Відповідачі: ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , рнокпп: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , рнокпп: НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 , рнокпп: НОМЕР_4 ).

Суддя А. О. Олефір