Справа № 570/4037/25
Номер провадження 2-о/570/190/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Ошурка Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в:

Заявниця зазначає, що після звернення до державного нотаріуса сьомої Київської державної нотаріальної контори з приводу можливості видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у такій видачі їй, як племінниці спадкодавця, було відмовлено, оскільки нею не було надано нотаріусу документів, які б підтверджували родинний зв`язок із спадкодавцем. За наведеного заявниця звернулася до суду та просить суд ухвалити рішення про встановлення факту родинних відносин.

Провадження у справі відкрито 20.08.2025 р.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 20.08.2025 р. витребувані докази.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 07.10.2025 р. було задоволене клопотання про допит заявниці за правилами свідка, проведена заміна заінтересованої особи.

В судовому засіданні заявниця, будучи допитана за правилами свідка, підтримала заяву з підстав, що у ній викладені. Пояснила суду, що спадкодавиця є її тіткою, сестрою її мами. З дитинства вона відвідувала тітку, проживала в неї у квартирі, тітка приїздила до них у гості. У мами і тітки ще є брат, який проживав в АР Крим, але його доля наразі невідома. З 1999 року він перестав спілкуватися з заявницею та своєю сестрою (матір`ю заявниці), зазначав, що йому немає про що говорити з «бандерівцями». Матір заявниці не заперечує, щоб заявниця оформила спадщину на себе.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_5 не заперечувала щодо задоволення заяви. Пояснила суду, що ОСОБА_6 є її сестрою. На спадщину вона не претендує та не заперечує щоб донька оформила спадщину на себе. Додала, що з 1999 року перестала спілкуватися з своїм братом, який проживав в АР Крим, його доля наразі невідома. У заінтересованої особи та у ОСОБА_4 одна матір, але різні батьки.

В судове засідання представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся. Заяв та клопотань не надходило.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Обставини, встановлені при розгляді справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15.11.2023 р.

У зв`язку із смертю ОСОБА_4 відкрилася спадщина.

При розгляді справи не встановлено, що у ОСОБА_4 є інші живі близькі родичі, окрім її сестри ОСОБА_3 .

Батьки - ОСОБА_7 (1914 р.н.) та ОСОБА_8 (1912 р.н.), а також чоловік ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та син ОСОБА_10 (1974 р.н.) - померли ще до її смерті.

06.02.2024 ОСОБА_2 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

07.02.2024 державним нотаріусом сьомої Київської державної нотаріальної контори Гасс Вікторією Юріївною було заведено спадкову справу №84/2024, що підтверджується витягом про державну реєстрацію в Спадковому реєстрі №75727902 від 07.02.2024.

Матеріали спадкової справи були оглянуті в суді.

Однак, після звернення ОСОБА_2 до державного нотаріуса сьомої Київської державної нотаріальної контори з приводу можливості видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , у такій видачі їй, як племінниці спадкодавиці, було відмовлено, оскільки не було надано нотаріусу документів, які б підтверджували родинний зв`язок із спадкодавицею.

Заявниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (при народженні - ОСОБА_11 ) доводиться рідною племінницею ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний родинний зв`язок підтверджується наступними обставинами:

-ОСОБА_13 є ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , актовий запис №2254;

-ОСОБА_3 при народженні мала прізвище « ОСОБА_15 », що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , актовий запис №77, витяг №8 від 06.10.2015, а також свідоцтвом про шлюб НОМЕР_4 , згідно з яким 17.05.1975 вона змінила прізвище на « ОСОБА_11 » після одруження з ОСОБА_16 . Матір`ю ОСОБА_17 є ОСОБА_18 , 1914 року народження;

-ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також є дочкою ОСОБА_20 , але від іншого чоловіка - ОСОБА_21 (1912 р.н., загинув у 1944 році). Це підтверджується пенсійним посвідченням Станіслави Станіславівни №59/805 від 14.01.1958 року, де вказано її доньку ОСОБА_22 , а також іншими документами, що відображають зміну прізвищ самої ОСОБА_20 .

Крім того, відповідно до даних інформаційної системи «Пам`ять народу» (доступної за посиланням:

https://m.pamyat-naroda.ru/heroes/memorial-chelovek_dopolnitelnoe_donesenie59553118

?last_name=%D0%9C%D0%BE%D0%B9%D1%81%D0%B8%D0%B5%D0%BD%D0%BA%D0%BE&first_name=%D0%AF%D0%BA%D0%BE%D0%B2&page=1) в списку осіб які загинули (в період другої світової війни) зазначено, що дружиною ОСОБА_21 є ОСОБА_20 (баба заявниці).

Таким чином, ОСОБА_23 та ОСОБА_24 є рідними сестрами по матері (тобто мають спільну матір ОСОБА_25 ), а відтак ОСОБА_23 доводиться тіткою ОСОБА_26 , оскільки є рідною сестрою її матері.

Згаданий родинний зв`язок підтверджується також фотодоказами, зокрема:

ФОТО №1 (1945 рік, після закінчення Другої світової війни). На фото зображені:1. ОСОБА_27 1914 р.н. (баба Заявниці); 2. ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (тітка Заявниці).

ФОТО №2 (1955 рік, хрестини ОСОБА_17 ). На фото зображені: 1. ОСОБА_27 ,1914 р.н. (баба Заявниці); 2. ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (тітка Заявниці); 3. ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_5 (мама Заявниці).

ФОТО №3 (1975 рік, весілля ОСОБА_17 ). На фото зображені: 1. ОСОБА_27 ,1914 р.н. (баба Заявниці); 2. ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (тітка Заявниці); 3. ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_5 (мама Заявниці).?

ФОТО №4 (1975 рік, весілля ОСОБА_17 ). На фото зображені: 1. ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (тітка Заявниці); 2. ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_5 (мама Заявниці).

ФОТО №5 (1958 рік, колективна фотокартка випускників Биківської середньої школи). На фото зображена 1. ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (тітка Заявниці).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_29 надала суду показання про те, що вона добре знає сім`ю, добре знала ОСОБА_30 , яка є сестрою ОСОБА_31 та тіткою заявниці. ОСОБА_6 приїздила в село до своєї мами, приходила до свідка додому щоб поговорити, та щоб скористатися телефоном, який був у свідка. ОСОБА_32 похована у їхньому селі, так само як її син ОСОБА_33 . Щодо брата, який жив в Криму, то про нього немає ніяких відомостей, були чутки, що він помер. Свідок оглянула фотографії, які надала заявниця, та розповіла про людей, які на них зображені, впізнала ОСОБА_30 , заявницю та її матір.

Таким чином, фотоматеріали підтверджують обставини, про які пояснила заявниця. Зокрема, фотокартки (№15), датовані 1945, 1955, 1958 та 1975 роками, відображають наступне спільне перебування в одному родинному колі бабусі ( ОСОБА_27 ), її дочок ОСОБА_34 та ОСОБА_35 ; фотографії з хрестин і весілля наочно демонструють близькі родинні стосунки між вказаними особами, а також підтверджують тісне спілкування і спільну участь у важливих подіях життя; присутність на фото одних і тих самих осіб у різні роки в різних життєвих ситуаціях (зокрема, зафіксована присутність ОСОБА_36 разом з обома її доньками ОСОБА_37 та ОСОБА_38 ) підтверджує родинну лінію.

Крім цього, родинний зв`язок підтверджують наступні докази:

oСвідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , актовий запис №2254 - засвідчує факт народження ОСОБА_39 ІНФОРМАЦІЯ_6 та підтверджує, що її матір`ю є ОСОБА_40 . Цей документ встановлює першу ланку родинного зв`язку, необхідну для доведення спорідненості з ОСОБА_41 , яка є сестрою її матері.

oСвідоцтво про народження серія НОМЕР_3 , актовий запис №77 та Витяг №8 від 06.10.2015 - підтверджують, що ОСОБА_24 при народженні мала прізвище « ОСОБА_15 », є дочкою ОСОБА_27 та ОСОБА_42 . Це дозволяє чітко встановити походження матері ОСОБА_43 та пов`язати її з тією ж матір`ю, що і у ОСОБА_34 .

oСвідоцтво про шлюб серія НОМЕР_4 від 17.05.1975 - підтверджує факт зміни прізвища ОСОБА_35 з « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_11 » у зв`язку з одруженням із ОСОБА_16 . Ця інформація дозволяє ідентифікувати ОСОБА_44 як одну й ту саму особу у різних офіційних документах і зіставити її з матір`ю ОСОБА_43 , згаданою у свідоцтві про її народження.

oСвідоцтво про шлюб серія НОМЕР_5 , актовий запис №8 - підтверджує, що ОСОБА_23 змінила прізвище з « ОСОБА_45 » на « ОСОБА_46 » у зв`язку з одруженням 14.05.1972 з ОСОБА_9 . Цей документ дозволяє ідентифікувати ОСОБА_47 за різними прізвищами в різних джерелах, що є важливим для доведення її спорідненості з ОСОБА_48 та, відповідно, з ОСОБА_49 .

oСвідоцтво про шлюб серія НОМЕР_6 від 24.02.1950, запис №10.б.; Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_7 від 03.08.2025, запис №14 - засвідчують зміни прізвищ ОСОБА_36 у різні періоди життя: з « ОСОБА_50 » на « ОСОБА_51 », а потім на « ОСОБА_15 ». Ці документи мають значення для ідентифікації ОСОБА_36 як матері як ОСОБА_35 , так і ОСОБА_34 , що є важливим у встановленні факту рідної сестринської спорідненості між ними.

oТрудова книжка ОСОБА_28 - містить дані про зміну прізвища та ОСОБА_52 до м. Київ, що підтверджує її особу як особи, яка до шлюбу мала прізвище « ОСОБА_45 ». Таким чином, документ співвідносить особу « ОСОБА_46 » з особою « ОСОБА_45 », що важливо для узгодження доказів.

oВитяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № і № - підтверджують послідовність змін прізвищ ОСОБА_36 , зокрема з « ОСОБА_50 » на « ОСОБА_51 » з « ОСОБА_51 » на « ОСОБА_15 ». Це дає підстави ідентифікувати її як одну особу, незалежно від змін прізвища, та визначити її як спільну матір для ОСОБА_34 та ОСОБА_35 .

oПенсійне посвідчення ОСОБА_36 №59/805 від 14.01.1958 - містить запис, що у складі родини перебуває дочка ОСОБА_22 , 1941 року народження. Цей документ підтверджує факт материнства ОСОБА_36 стосовно ОСОБА_34 , а також поєднує в одному джерелі дані про обох осіб.

oАрхівна довідка №12/Є від 04.08.1999 - підтверджує дату народження ОСОБА_36 та її первинне прізвище « ОСОБА_50 ». Цей документ є підтвердженням її ідентичності в історичному контексті та узгоджується з іншими записами про зміну її прізвища.

oДиплом ОСОБА_22 серії НОМЕР_8 - підтверджує ідентифікацію особи ОСОБА_34 за дівочим прізвищем « ОСОБА_45 », а також узгоджується з інформацією про її перебування та навчання в місті Києві, що співвідноситься з даними з трудової книжки. Цей документ є допоміжним доказом, що доповнює загальну доказову базу.

oДовідка Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації №1-34/114 від 14.02.2024 року - підтверджує, що станом на 10.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована лише ОСОБА_4 .

Кожен із наведених документів має самостійне доказове значення, однак у сукупності вони утворюють єдиний, безперервний ланцюг родинного зв`язку, що чітко підтверджує: ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_35 , ОСОБА_24 та ОСОБА_23 рідні сестри по матері, отже, ОСОБА_28 є рідною тіткою ОСОБА_2 .

Заявницею здійснювались усі можливі дії, спрямовані на пошук офіційних документів, що можуть підтвердити родинний зв`язок із тіткою, а саме: подано запити до органів державної реєстрації актів цивільного стану; направлено запити до архівних установ (у тому числі Державного архіву Житомирської області) з метою встановлення запису про її народження.

Згідно довідки №Т-52229/03 від 13.11.2023 - в Державному архіві Житомирської області не виявлено запису про народження ОСОБА_22 . Ця довідка є офіційним підтвердженням того, що свідоцтво або запис про народження ОСОБА_34 у відповідному архіві не зберігся або не був внесений до державної системи обліку актів цивільного стану, що могло статися через історичні обставини (Друга світова війна та повоєнний період).

Заявниця вичерпала усі інші наявні способи документального підтвердження родинного зв`язку, у тому числі через органи ДРАЦС, архіви та державні реєстри, але бажаного результату не досягла.

Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку.

Положення законодавства.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Заявниця зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В розумінні ЦК України заявниця є такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно постанови Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.12.2023 року у справі № 761/16555/23 зазначено наступне. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/2102/19-ц вказав на те, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Отже, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що й було зроблено заявником.

Необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне для реалізації спадкових прав.

Відповідно до пп. 4.18 п.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд зазначає про необхідність у застосуванні принципу «балансу ймовірностей», зокрема, про це зазначено у постановах від 23.10.2019 року по справі №917/1307/18, від 10.09.2019 року по справі №916/2403/18, від 02.10.2018 року по справі №910/18036/17, від 14.08.2018 року по справі №905/2382/17. Цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Висновки суду.

При розгляді справи не було встановлено, що існує спір про право.

У заявниці відсутня можливість надати нотаріусу документи на підтвердження родинних відносин.

При розгляді справи суд пересвідчився у тому, що викладені заявницею у заяві обставини відповідають фактичним обставинам.

Суд, досить ретельно розглянувши справу, повно і всебічно з`ясував обставини, на які заявниця посилається як на підставу своїх вимог; дослідивши докази, що були надані заявницею з урахуванням принципу реалізації стандарту більшої переконливості знайшов підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 259, 315, 319 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту родинних відносин - задоволити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане 15.11.2023 року Рівненським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис про смерть №2233) є рідною тіткою ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_9 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявниця: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_9 , мешканка АДРЕСА_2 ).

Заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Музейний, 2-д, Печерський район, м. Київ, 01001).

Суддя: Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 14 листопада 2025 року.