Справа № 473/5022/25
РІШЕННЯ

іменем України

"21" листопада 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 через свою представницю ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 18 липня 1995 року у Григорівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №9.

Проте сімейні відносини не склалися та з квітня 2018 року припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, через що виникали постійні сварки та непорозуміння. Спір щодо поділу спільного майна подружжя відсутній. У зв`язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання.

Позивачка ОСОБА_1 та її представниця ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, проте остання надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надіслав на поштову адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав повністю.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін та представниці позивачки, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів про взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому, суд встановив, що 18 липня 1995 року у Григорівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області сторони зареєстрували між собою шлюб, актовий запис №9.

Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені.

Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю, не бажають примирення та наполягають на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них спільного бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -- задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 18 липня 1995 року у Григорівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №9 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв