Провадження № 2-о/635/24/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Омельник М.М.,

при секретарі судового засідання - Сліпченко К.С.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головне управління Національної гвардії України про встановлення факту перебування на утриманні,-

встановив:

Короткий зміст вимог та доводів заявника.

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Вишневецьку Тетяну Анатоліївну звернувся до Харківського районного суду із заявою, в якій просить встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні свого батька ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування представник заявника зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 . Як зазначено в сповіщенні від 08.01.2024 року № 21 під час контр наступальних дій в районі н.п. Роботине Запорізької області ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 отримав поранення, в наслідок яких наступила його біологічна смерть. З 2018 року ОСОБА_5 встановлено діагноз - розсіяний склероз, у зв'язку з чим їй встановлено 3 групу інвалідності. Через погане самопочуття та часті перебування у лікарнях вона не могла працювати. З цього часу ОСОБА_4 допомагав їй грошовими коштами, продуктами харчування та ліками. До 2022 року ОСОБА_5 разом зі своїм чоловіком та малолітньою дочкою проживала в м. Ізюм Харківської області. З 2022 року ОСОБА_1 стала проживати разом зі своїм батьком ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , вела разом з ним спільне господарство, що підтверджується актом депутату Південної міської ради від 16.09.2024 року. За цією ж адресою і зареєстрована як ВПО. З цього часу допомога ОСОБА_4 своїй дочці стала ще більшою. Він кожен місяць надавав своїй дочці допомогу та фінансово підтримував її, перераховуючи на її банківську карту значні грошові суми. Також ОСОБА_4 неодноразово привозив заявниці готівкові грошові кошти, продукти та ліки або передавав їх через своїх побратимів. Також, останні роки, з моменту встановлення ОСОБА_1 інвалідності, єдиним постійним доходом її родини була заробітна плата її чоловіка та її пенсія, які порівняно із витратами на лікування її та чоловіка, а також проживання сім`ї, в якій також є ще і малолітня дитина, складали незначний розмір.Так, ОСОБА_1 кожні півроку проходила стаціонарне лікування, після якого їй призначалося продовження лікування коштовними препаратами. Окрім іншого, кожні 6 місяців їй призначався препарат ретуксимаб в дозі 1000 мг. Згідно даних сайту https://tabletki.ua/ вартість препарату мабтера, в якому діючою речовиною є ретуксимаб, в дозі 500 мг складає від 30 000 до 33500 грн. Таким чином для проходження лікування тільки цим препаратом необхідно як мінімум 120 000 грн. на рік. Також кожні півроку їй необхідно проводити МРТ дослідження головного мозку, що також є досить коштовною процедурою. Крім того, чоловік заявниці також має тяжкі захворювання, часто перебував на стаціонарному лікуванні, зокрема з 18.08.2020 р. по 04.09. 2020 р., 22.09.2020 р. по 28.09.2020 р., з 27.02.2021р. по 09.03.2021 р., з 12.03.2021 р. по 25.03.2021 р., а у квітні 2024 року йому було діагностовано онкологічне захворювання та встановлено 2 групу інвалідності. Встановлення факту перебування заявниці на утриманні свого батька необхідний їй для отримання передбаченої Законом одноразової грошової допомоги. Заявниця одержувала допомогу від свого батька, і ця допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Рух справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головне управління Національної гвардії України про встановлення факту перебування на утриманні, розгляд справи призначено здійснювати за правилами окремого провадження.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 березня 2025 року задоволено клопотання представника заявника ОСОБА_1 - Вишневецької Т.А. , про витребування доказів, за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головне управління Національної гвардії України про встановлення факту перебування на утриманні. Витребувано з ГУ ДПС у Харківській області (адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми отримуваних ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доходів за період з 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

08 квітня 2025 року від ГУ ДПС у Харківській областіна виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 20 березня 2025 року про витребування доказівнадійшла інформація.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Представник заявника - адвокат Вишневецька Т.А. у судовове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі заявниці.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заявлених вимог не заперечує.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заявлених вимог не заперечує.

Представник заінтересованої особи Головного управління Національної гвардії України в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив. Згідно довідки про доставку електронного документа судову повістку на судове засідання призначене на 24 листопада 2025 року, отримано12 листопада 2025 року о 16 годині 10 хвилин.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про народження виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком зазначений: ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 виданого 26 листопада 1991 року, актовий запис № 716.

20 листопада 2015 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після укладання шлюбу: ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_3 виданого 07 травня 2025 року, повторно, актовий запис № 368.

З 2018 року ОСОБА_5 встановлено діагноз - розсіяний склероз, у зв'язку з чим їй встановлено 3 групу інвалідності, що підтверджується пенсійними посвідченнями серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 .

З наявних у матеріалах виписок по банківському рахунку ОСОБА_5 вбачається, що кожен місяць ОСОБА_4 переводив їй кошти на її банківську картку.

З 2022 року ОСОБА_5 проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , вела разом з ним спільне господарство, що підтверджується актом депутату Південної міської ради від 16.09.2024 року та довідкою ВПО.

Згідно з виписками з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 01.02.2022 р., № 632 від 20.02.2023 р., №1754 від 23.08.2022 р., №3445, ОСОБА_1 , проходила стаціонарне лікування, після якого їй призначалося лікування, окрім іншого, препаратом ретуксимаб в дозі 1000 мг. Згідно даних сайту https://tabletki.ua/ вартість препарату мабтера, в якому діючою речовиною є ретуксимаб, в дозі 500 мг складає від 30 000 до 33500 грн.

ОСОБА_8 , чоловік заявниці, також має тяжкі захворювання, часто перебував на стаціонарному лікуванні, зокрема з 18.08.2020 по 04.09.2020, 22.09.2020 по 28.09.2020, з 27.02.2021 по 09.03.2021, з 12.03.2021 по 25.03.2021, а у квітні 2024 року йому було діагностовано онкологічне захворювання та встановлено 2 групу інвалідності, що підтверджується виписками з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6099 від 28.09.2020, № 5321 від 04.09.2020, № 1332 від 09.03.2021, № 2018 від 12.03.2021, № 5582 від 19.06.2024 № 100507 від 05.05.2025, довідкою до акту МСЕК 12ААГ №956128 від 26.07.2024.

Відповідно до сповіщення від 08 січня 2024 року № 21 під час контр наступальних дій в районі н.п. Роботине Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 отримав поранення, в наслідок яких наступила його біологічна смерть.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_10 підтвердив, що ОСОБА_4 неодноразово привозив ОСОБА_1 готівкові грошові кошти, продукти та ліки або передавав їх через своїх побратимів.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Положеннями частини 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Змістом пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7)народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Звертаючись до суду, заявниця зазначила, що встановлення факту перебування на утриманні батька ОСОБА_4 необхідне їй для підтвердження статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця.

Питання виплати сім`ям загиблих військовослужбовців одноразової грошової допомоги регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Пунктом 2 вказаної постанови (в редакції на час смерті ОСОБА_4 ) передбачено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000,00 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону № 2011-XII, крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України д 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

У абзаці 5 пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» вказано, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин»

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18 (провадження № 61-8512св20) зазначено, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у відповідних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі письмові докази і пояснення свідків, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_1 з 2018 року після встановленого діагноза - розсіяний склероз, та отриманням 3 групу інвалідності не могла працювати та з цього часу вона перебувала на утриманні батька ОСОБА_4 , оскільки допомога, яку ОСОБА_4 надавав заявниці носила постійний характер, тобто була не одноразовою, а здійснювалась систематично, до моменту його загибелі.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт перебування заявниці на утриманні ОСОБА_4 , що підтверджується наявними у справі доказами та показами свідків, що є підставою для задоволення заяви.

Керуючись статтями 258, 263-265, 273, 315, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головне управління Національної гвардії України про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні свого батька ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване місце мешкання ВПО: АДРЕСА_1 ;

представник заявника: Вишневецька Тетяна Анатоліївна , РНОКПП: НОМЕР_7 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_4

заінтересована особа: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа: ОСОБА_3 , РНОКПП: невідомий, зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа: Головне управління Національної гвардії України, код ЄДРПОУ, 08803498, місцезнаходження: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 9-А.

Суддя М.М.Омельник