У Х В А Л А
іменем України
Справа №377/1166/25
Провадження №2-з/377/6/25
20 листопада 2025 року суддя Славутицького міського суду Київської області Теремецька Н.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-
18 листопада 2025 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 15-16 ЦК України, статті 57, 60, 61, 63, 65, 68, 70 СК України, статтю 2 Закону України «Про оплату праці», статтю 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», просить:
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 147 840,93 гривень;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 663 675,35 гривень, в якості вартості 1/2 частки автомобілів GEELY MR-7151A.1498 (2010 року випуску), RENAULT KOLEOS, 1995 (2012 року випуску) та KIA SORENTO, 2199 (2015 року випуску);
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 всі понесені судові витрати, у тому числі витрати на правничу допомогу та проведення оцінки.
18 листопада 2025 року до суду засобами поштового зв`язку разом із позовною заявою від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій він, посилаючись на статті 27, 149-153 ЦПК України, просить постановити ухвалу, якою накласти арешт на 1/3 частку квартири, загальною площею 39,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 .
Заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною першою статті 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 1 частини 1 якої передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
За змістом пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до пункту 7 вказаної Постанови питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.
Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 2 811 516,28 гривень.
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.11.2025 за № 451279935, ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_6 , виданого 26.03.2009 Виконавчим комітетом Славутицької міської ради, належить 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з рішення Славутицького міського суду Київської області від 29 вересня 2025 року в цивільній справі № 377/889/25, провадження № 2/377/525/25 за позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , зареєстрований 23 лютого 2021 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 08. Після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище дружини ОСОБА_4 . З резолютивної частини вказаного рішення суду видно, що РНОКПП ОСОБА_7 НОМЕР_5 співпадає з РНОКПП ОСОБА_10 НОМЕР_5 , зазначеного в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.11.2025 за № 451279935.
Таким чином, ОСОБА_11 належить 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
З роздруківки на сайті «ЛУН» видно, що приблизна вартість однокімнатної квартири, розташованої в Добринінському кварталі, міста Славутича, (вторинний ринок), складає 548 000 гривень.
Таким чином, між сторонами дійсно існує спір про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 2 811 516,28 гривень, а нерухоме майно, яке перебуває у власності відповідача, та на яке під час виконання рішення суду можливо звернути стягнення, може бути відчужене, оскільки воно перебуває у розпорядженні та володінні відповідача. Подальше відчуження відповідачем частки квартири до вирішення справи може призвести до неможливості ефективного відновлення прав позивача, які він вважає порушеними.
Необхідність застосування заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно 1/3 частку квартири, загальною площею 39,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_11 , випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_11 частку в квартирі є ефективним та достатнім захистом поновлення порушених прав позивача і співмірним із заявленими позовними вимогами.
При цьому вказаний захід забезпечення позову не обмежує право відповідача на володіння і користування ним, а лише тимчасово, на час розгляду справи, обмежує його у праві розпорядження вказаною часткою квартири, що гарантуватиме реальне виконання майбутнього судового рішення у разі задоволення позову.
Підстави для застосування зустрічного забезпечення, передбачені частиною 3 статті 154 ЦПК України, відсутні.
За таких обставин, з`ясувавши обсяг позовних вимог, вважаю, що невжиття заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно 1/3 частку квартири, загальною площею 39,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_11 , може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення оспорюваних прав ОСОБА_1 , тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись, статтями 149-150, 153, 157 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Накласти арешт на 1/3 частку квартири, загальною площею 39,2 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 26859329, яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_6 , виданого 26.03.2009 Виконавчим комітетом Славутицької міської ради.
Копію ухвали направити сторонам довідома, а Славутицькому відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до виконання.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Стягувач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 .

Ухвала складена і підписана 20 листопада 2025 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька