Справа №203/796/19
Провадження №2/0203/9/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Гапоновій К.В.,

з участю:

-представниці позивача Салюк М.І.;

-представника відповідача Хандусенка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного цивільну справу за позовом акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ОСОБА_1 , третя особа офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, про стягнення безпідставно набутих коштів,

у с т а н о в и в:

1. 26 лютого 2019 року позивач поштовим зв`язком звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа офіс великих платників податків ДФС, про стягнення безпідставно набутих коштів. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.08.2011 між позивачем та ПрАТ «ДЕЛОС» було укладено кредитний договір, який був забезпечений іпотекою. Предметом іпотеки стало нежитлове приміщення АДРЕСА_1 . 06.11.2018 у зв`язку з порушенням позичальником за кредитним договором своїх зобов`язань позивач звернув стягнення на предмет іпотеки, власником якого на момент стягнення був відповідач. При зверненні стягнення на предмет іпотеки позивач як податковий агент за рахунок власних коштів сплатив обов`язкові платежі у вигляді податку на доходи фізичних осіб у сумі 150 665,45 грн та військового збору в сумі 45 199,64 грн. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів загальною сумою 195 865,09 грн (т. 1 а.с.а.с. 2 7, 55, 59, 63 70).

2. 28 січня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що на момент укладення кредитного договору та договору іпотеки він не був власником іпотечного майна, отже у нього не виникло зобов`язань перед позивачем. Крім того, відповідач при набутті позивачем права на предмет іпотеки не набув жодного майна (зокрема, у вигляді грошових коштів у сумі 195 865,09 грн), тому підстав для застосування приписів статті 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК) не існує (т. 1 а.с.а.с. 187, 188).

3. Представниця позивача у судовому засіданні заявлений позов підтримала, пояснивши, що 19.08.2011 між позивачем та ПрАТ «ДЕЛОС» було укладено кредитний договір, який був забезпечений іпотекою. Предметом іпотеки стало нежитлове приміщення АДРЕСА_1 . 06.11.2018 у зв`язку з порушенням позичальником за кредитним договором своїх зобов`язань позивач звернув стягнення на предмет іпотеки, власником якого на момент стягнення був відповідач. При зверненні стягнення на предмет іпотеки позивач як податковий агент за рахунок власних коштів сплатив обов`язкові платежі у вигляді податку на доходи фізичних осіб у сумі 150 665,45 грн та військового збору в сумі 45 199,64 грн.

4. Відповідач, представник третьої особи у судові засідання не з`являлися, повідомлялися належним чином.

5. Заслухавши пояснення представниці позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

6. Судом було встановлено, що 19.08.2011 між публічним акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (позивач) та приватним акціонерним товариством «ДЕЛОС» було укладено кредитний договір №190811-КЛВ (т. 1 а.с.а.с. 23 39).

7. 25 серпня 2011 року між позивачем та ОСОБА_2 на забезпечення кредитного договору від 19.08.2011 було укладено договір іпотеки №230811-І, предметом якого стало належне останній нежитлове приміщення АДРЕСА_1 (тепер Дніпро) (т. 1 а.с.а.с. 8 22).

8. У подальшому предмет іпотеки зазнав поділу на два окремих об`єкта нерухомості і був неодноразово відчужений. 21.06.2016 відповідач за двома договорами купівлі-продажу придбав предмет іпотеки, набувши, у розумінні статті 23 Закону України від 05.06.2003 №898-ІV «Про іпотеку» (далі Закон №898-ІV), статус іпотекодавця (т. 1 а.с.а.с. 110 114, 195, 196).

9. 6 листопада 2018 року у зв`язку з порушенням ПрАТ «ДЕЛОС» своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором позивач у позасудовому порядку звернув стягнення на предмет іпотеки, набувши на нього право власності (т. 1 а.с.а.с. 43 48).

10. При зверненні стягнення на предмет іпотеки позивач як податковий агент за рахунок власних коштів сплатив обов`язкові платежі у вигляді податку на доходи фізичних осіб у сумі 150 665,45 грн та військового збору в сумі 45 199,64 грн (т. 1 а.с.а.с. 49, 50).

11. Відповідно до пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України (далі ПК) платниками податку є: фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа-резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання; фізична особа-нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

12. Згідно з пунктом 164.1, підпунктом 164.2.4 пункту 164.2 статті 164 ПК базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається частина доходів від операцій з майном, розмір якої визначається згідно з положеннями статей 172 173 цього Кодексу.

13. За правилами, встановленими пунктом 172.2 статті 172 ПК, дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного (податкового) року другого об`єкта нерухомості (крім операцій з відчуження житлової нерухомості банками в порядку звернення стягнення за договорами іпотеки, що забезпечують кредит, наданий в іноземній валюті), із зазначених у пункті 172.1 цієї статті, або від продажу об`єкта нерухомості, не зазначеного у пункті 172.1 цієї статті, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу.

14. Пунктом 167.2 статті 167 ПК визначено, що ставка податку становить 5% бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом.

15. За приписами пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір, ставка якого становить 1,5% об`єкта оподаткування.

16. Відповідно до пункту 172.7 статті 172 ПК якщо стороною договору купівлі-продажу, міни чи іншого відсудження об`єкта нерухомого майна, неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості, подільного об`єкта незавершеного будівництва та від відступлення прав за договором купівлі-продажу неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості, щодо якого сплачено частково ціну та зареєстровано обтяження речових прав на користь покупця, є юридична особа чи самозайнята особа, така особа є податковим агентом платника податку щодо нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податку з доходів, отриманих платником податку від такого продажу (обміну).

17. При цьому згідно з пунктом 172.8 статті 172 ПК для цілей цієї статті під продажем розуміється будь-який перехід права власності або будь-яких інших аналогічних прав на об`єкти нерухомості, неподільний об`єкт незавершеного будівництва/майбутній об`єкт нерухомості, подільний об`єкт незавершеного будівництва, крім їх успадкування та дарування.

18. За правилами, встановленими пунктом 173.3 статті 173 ПК, у разі якщо стороною договору купівлі-продажу об`єкта рухомого майна є юридична особа чи самозайнята особа, така особа вважається податковим агентом платника податку та зобов`язана виконати всі визначені цим розділом функції податкового агента.

19. Підпунктом 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 ПК визначено, що якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох операційних днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

20. За приписами підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

21. Аналіз змісту приведених норм в їх системному взаємозв`язку доводить висновку про те, що ПК для цього випадку прямо передбачає порядок та підстави нарахування і сплати податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

22. Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України (далі ЦК) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

23. Згідно зі статтею 575 ЦК іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку лише у випадках, визначених законом.

24. За правилами, встановленими частиною четвертою статті 33 Закону №898-ІV звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

25. Частиною третьою статті 36 Закону №898-ІV визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

26. Відтак при реалізації юридичною особою (банківською установою) свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання відбувається перехід права власності від іпотекодавця до іпотекодержателя, і такий перехід, у розумінні пункту 172.8 статті 172 ПК, визнається продажем.

27. Таким чином, іпотекодержатель виступає податковим агентом фізичної особи-платника податків щодо нарахування, у тримання та сплати (перерахування) до бюджету податку з доходів, отриманих платником податку при набутті права власності на предмет іпотеки.

28. За приписами пункту 18.1 статті 18 ПК податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

29. Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента-юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

30. Викладене абсолютно свідчить про те, що позивач як податковий агент при зверненні ним стягнення на предмет іпотеки був зобов`язаний сплатити відповідні обов`язкові платежі, але за рахунок відповідача. У цьому ж випадку позивач був позбавлений можливості сплатити податок за рахунок відповідача, оскільки при набутті ним у власність нерухомого майна не відбувся рух грошових коштів. Саме тому позивач на виконання вимог пункту 127.1 статті 127 ПК самостійно виконав зобов`язання податкового агента, сплативши податок на доходи фізичної особи в сумі 150 665,45 грн та військовий збір у сумі 45 199,64 грн.

31. Згідно з частинами 1, 2 статті 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

32. З огляду на викладене суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити.

33. При цьому суд зважає на те, що вичерпний перелік підстав для звільнення особи від обов`язку повернути безпідставне набуте майно визначено статтею 1215 ЦК.

34. За правилами, встановленими пунктом 1 статті 1215 ЦК, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

35. Існування жодної з цих обставин судом у справі не встановлено.

36. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача також підлягає стягненню компенсація судових витрат позивача в сумі 2 937,98 грн (т. 1 а.с. 1).

37. Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (ідентифікаційний код 14352406; 01033, Україна, місто Київ, вулиця Жилянська, 32) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ), третя особа офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, про стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» безпідставно набуті кошти в сумі 195 865,09 гривень, компенсацію судових витрат у сумі 2 937,98 гривень, разом 198 803,07 гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складене 25 листопада 2025 року.

Суддя М.О. Католікян