Справа № 683/3037/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/3037/25, 2/683/1717/2025 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. калінінград російської федерації помер його рідний брат ОСОБА_2 .

Після смерті брата відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а також 1/2 частина земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :05:002:0054, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 . Право на вказану частину нерухомого майна ОСОБА_2 набув в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , спадщину після смерті якої він прийняв, однак не оформив.

Вказує, що він є спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки є його рідним братом. Для прийняття спадщини після смерті брата він був зобов`язаний подати нотаріусу свідоцтво про смерть спадкодавця. Однак, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 було видане російською федерацією, а тому отримати це свідоцтво він не міг через відсутність дипломатичних зв`язків з цією країною.

Факт смерті брата він зміг підтвердити лише у 2025 році, звернувшись із відповідною заявою до суду, за результатами розгляду якої рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2025 року у справі №683/1706/25, яке набрало законної сили 21 серпня 2025 року, було встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. калінінград російської федерації.

Після цього, 16 вересня 2025 року він звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Макаренко Т.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті рідного брата ОСОБА_2 , натомість отримав відмову через пропуск ним строку на прийняття спадщини, визначеного ст.1270 ЦК України.

Позивач просить врахувати, що смерть спадкодавця ОСОБА_2 мала місце на території російської федерації, з якою розірвано усі дипломатичні відносини, через що він вчасно не зміг отримати свідоцтво про смерть брата, а у подальшому, отримавши копію свідоцтва про смерть, дізнався, що воно не визнається державними органами України, через що змушений був доводити факт смерті брата у суді.

Вказані обставини просить визнати поважними причинами пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подачі нотаріусу такої заяви.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мініх І.М. подала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. калінінград райської федерації помер ОСОБА_2 , який для позивача ОСОБА_1 був рідним братом.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2025 року у справі №683/1706/25, яке набрало законної сили 21 серпня 2025 року, за заявою ОСОБА_1 встановлено факт смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території м. калінінград російської федерації.

Місце проживання та реєстрацію ОСОБА_2 на день його смерті встановити не можливо у зв`язку із відсутністю будь-яких даних.

Спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась.

16 вересня 2025 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Макаренко Т.Г. було відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_2 через пропуск ним строку для прийняття спадщини.

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і збоку матері.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує

спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження №61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі №750/262/20 (провадження №61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі №145/148/20 (провадження №61-16153св20).

Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_2 постійно не проживав, а також у визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини (з 18 вересня 2019 року по 18 березня 2020 року) не звернувся до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (постанови Верховного Суду від 11 липня 2022 року у справі № 650/48/20, від 27 квітня 2023 року у справі №750/13008/21, від 14 лютого 2024 року у справі № 754/3327/22).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_1 , посилаючись на пропуск цього строку із поважних причин. Зокрема, зазначав, що у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата, бо останній помер на території російської федерації, з якою розірвано усі дипломатичні відносини. Через цю обставину він вчасно не зміг отримати свідоцтво про смерть брата, а у подальшому, отримавши копію свідоцтва про смерть, дізнався, що воно не визнається державними органами України, через що змушений був доводити факт смерті брата у суді.

Так, вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавець помер на території російської федерації, а тому зареєструвати його смерть в органах ДРАЦС на території України на той час було неможливо через проведення АТО. У зв`язку із цим позивачу необхідно було встановити факт смерті брата у судовому порядку на території України, що стало поважною причиною пропуску ним встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його брата ОСОБА_2 .

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у позивача поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, що пов`язанні з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Подібних за змістом висновків дійшов також Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2024 року у справі №638/7337/21 (провадження №61-10629св23).

Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.

Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17.

Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявниці в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідного брата ОСОБА_2 терміном у три місяці.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті рідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження:

вул. К. Острозького,41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, 31100, .

Текст рішення складено 24 листопада 2025 року.

Суддя: