Справа № 344/4693/25
Провадження № 2/344/5644/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Атаманюка Б.М.,

секретаря Солонинко С.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ «СЕНС БАНК» 18.03.2025 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20.03.2025 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 червня 2025 року у цивільній справі 344/4693/25 за позовом АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалою від 24.09.2025 заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у цивільній справі 344/4693/25 від 12 червня 2025 року у цивільній справі 344/4693/25 за позовом АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасовано. Справу призначено до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». 08.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг. 08.11.2021 року підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту №501387345, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком. 08.11.2021 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту №501387345, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, Банк прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про надання кредиту №501387345, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.11.2021 року, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. У Додатку №1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Таким чином, 08.11.2021 року між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту №501387345, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.11.2021року, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту; анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», із наступними основними умовами: тип кредиту «Кредит готівкою»; сума кредиту 200 000,00 грн.; процентна ставка 15 % річних, тип ставки фіксована; строк кредиту 60 місяців; дата повернення кредиту 08.11.2026 року; порядок повернення кредиту графік платежів: до 08 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу 8557,99 грн., загальна кількість платежів 60; для повернення заборгованості за угодою визначено використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку. Власним підписом Позичальник підтвердив, що він ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надану виходячи із обраних умов кредитування; а також, що він отримав всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за договором.

Позичальник кредит отримав, що підтверджується меморіальним ордером №685472248 від 08.11.2021року, виписками по рахункам НОМЕР_2 та НОМЕР_1 .

Проте позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним. Загальна заборгованість згідно з угодою №501387345 від 08.11.2021року становить 385644.85грн. (Триста вісімдесят п`ять тисяч шістсот сорок чотири гривні, 85 копійок), з яких: за кредитом: 193072.84грн (Сто дев`яносто три тисячі сімдесят дві гривні, 84 копійки.), по відсотках: 74772.01грн (Сімдесят чотири тисячі сімсот сімдесят дві гривні, 1 копійка), по комісії: 117800.00 грн. (Сто сімнадцять тисяч вісімсот гривень, 00 копійок).

На підставі зазначених обставин, представник позивача просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість в сумі 385644.85грн. (Триста вісімдесят п`ять тисяч шістсот сорок чотири гривні, 85 копійок), та стягнути судові витрати у сумі - 4627,74 грн. сплаченого судового збору, та 30873,12 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника банку, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. Представник відповідача-адвокат Рубановський К.С. подав до суду письмові пояснення на позов, в яких зазначає, що з початком повномасштабної агресії рф відповідач призупинив платежі за кредитною угодою, оскільки кінцевими бенефіціарами АТ «Альфа Банк» були громадяни країни - агресора, зокрема, ОСОБА_2 (32.86 % статутного капіталу), ОСОБА_3 (12,4 %) та ОСОБА_4 (40,96 %), що згідно з Указом Президента України від 19.10.2022 р. № 726/2022 перебувають під санкціями. В подальшому позивач жодним чином не повідомив відповідача про зміну свого найменування на АТ «СЕНС БАНК», а також про відповідну зміну структури власності. Відсутність такого повідомлення технічно унеможливило виконання відповідачем кредитних зобов`язань. Виходячи з цього вважаємо, що відповідач був позбавлений можливості погашати кредит через відсутність актуальної інформації про кредитодавця, а отже неналежне виконання кредитних зобов`язань з його боку відсутнє. Крім того, зазначає, що відповідачем частково погашено отриманий кредит в розмірі 25745.24 грн., але як видно із поданого позивачем розрахунку - 11400.00 грн. з цієї суми неправомірно зараховано як сплата зазначеної вище комісії, тоді як такі кошти повинні були бути зараховані в рахунок погашення кредиту. Тому вважає, що заявлена позивачем заборгованість відповідача за кредитом в сумі 193072.84 грн. є необгрунтованою. Заборгованість по відсотках у сумі 74 772.01 грн. так само не враховує зазначене зменшення кредитних зобов`язань. У даному випадку наведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає її фактичному розміру в частині тіла кредиту та відсотків. Вважає розмір позовних вимог не обгрунтовано позивачем та доведено належними і допустимими доказами. Просив у задоволені позову АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». 08.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг. 08.11.2021 року підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту №501387345, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Таким чином, 08.11.2021 року між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту №501387345, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.11.2021року, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту; анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», із наступними основними умовами: тип кредиту «Кредит готівкою»; сума кредиту 200 000,00 грн.; процентна ставка 15 % річних, тип ставки фіксована; строк кредиту 60 місяців; дата повернення кредиту 08.11.2026 року; порядок повернення кредиту графік платежів: до 08 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу 8557,99 грн., загальна кількість платежів 60; для повернення заборгованості за угодою визначено використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку. Власним підписом Позичальник підтвердив, що він ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надану виходячи із обраних умов кредитування; а також, що він отримав всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за договором (а.с.11-18).

Позичальник кредит отримав, що підтверджується меморіальним ордером №685472248 від 08.11.2021року, виписками по рахункам НОМЕР_2 та НОМЕР_1 (а.с.19).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у ОСОБА_1 загальна заборгованість згідно з угодою №501387345 від 08.11.2021 року становить 385644.85грн. (Триста вісімдесят п`ять тисяч шістсот сорок чотири гривні, 85 копійок), з яких: за кредитом: 193072.84грн (Сто дев`яносто три тисячі сімдесят дві гривні, 84 копійки.), по відсотках: 74772.01грн (Сімдесят чотири тисячі сімсот сімдесят дві гривні, 1 копійка), по комісії: 117800.00 грн. (Сто сімнадцять тисяч вісімсот гривень, 00 копійок) (а.с.35).

30.11.2022 до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про зміну найменування позивача з АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК», 01.12.2022 відбулася державна реєстрація зміни найменування банку з АТ «Альфа Банк» на АТ «СЕНС БАНК».

АТ «СЕНС БАНК» звернувся до відповідача з вимогою про усунення порушень, в якій просив протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в сумі простроченого боргу, у випадку невиконання вимоги, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, в сумі 348376,77 грн. (а.с.36).

З огляду на викладене вище, суд прийшов до переконання про те, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість згідно з угодою №501387345 від 08.11.2021 року. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги. Окрім цього, заборгованість підтверджується випискою з особових рахунків клієнта.

Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість по тілу кредиту у сумі 193 072.84 грн. та по відсотках у сумі 74 772.01 грн..

Щодо стягнення комісії у сумі 117 800.00 грн., суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторонами погоджено сплату комісії за послуги з розрахунково-касового обслуговування, а саме за обслуговування кредиту у розмірі 1,9 % від суми кредиту зазначеної у цій оферті (а.с11).

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2023 року (справа № 204/224/21), зроблено наступний правовий висновок: «10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року (справа № 496/3134/19).

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне управління кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.1 щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за управління кредиту без конкретного переліку які саме послуги надаються є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».»

Суд звертає увагу, що в договорі споживчого кредиту не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також АТ «Сенс Банк» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні вказаного договору, а тому положення договору споживчого кредиту щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, враховуючи те, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена комісія за надання кредиту, а відтак у вимозі позивача про стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у розмірі 117 800.00 грн слід відмовити.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту у сумі 193 072.84 грн. та по відсотках у сумі 74 772.01 грн., що в загальній сумі становить 267 844,85 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із меморіальним ордером №724495 від 10.02.2025 року позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 4627,74 грн..

Враховуючи, що позовні вимоги АТ «Сенс Банк» задоволено частково на 69,45 % (267 844,85х100/385644,85), у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 3213,97 грн. (4627,74 х 69,45 %).

Щодо вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат на професійно правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно із частинами третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивач просить стягнути з відповідача, понесені ним витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 30873,12 грн. На підтвердження понесених витрат суду надано: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.10), довір про надання послуг №1006 від 28.01.2025 у кладеного між АТ «Сенс Банк» та АО «Старт Лекс» в особі адвоката Лойфера А.Е. (а.с.40-43).

Згідно п.3.1 договору за надання послуг замовник сплачує виконавцю винагороду (гонорар) у розмірі: 375 грн. за підготовку та подання позовної заяви, 225 грн. за отримання рішення суду, 7,85 % - комісійна винагорода від стягнутих коштів.

Звертається увага, що вказана комісійна винагорода адвоката залежить від стягнутих коштів, тобто від відсотку задоволених позовних вимог, а не від ціни позову.

Таким чином, сторони у договорі обумовили можливість оплати так званого «гонорару успіху», сума якого визначена у відсотках (7,85 %) відповідно до задоволених позовних вимог.

Щодо стягнення «гонорару успіху» суд зазначає наступне.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд також звертає увагу, що дана справа є типовою та не складною, а обсяг наданих адвокатом послуг (виконаних робіт) не залежить від суми боргового зобов`язання відповідача перед позивачем.

Таким чином, суд дослідивши докази, надані заявником на підтвердження понесених судових витрат, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, дійшов висновку, що обумовлена між сторонами комісійна винагорода від суми стягнутих коштів, яка по суті є так званим «гонораром успіху», не була необхідною у зв`язку з розглядом даної справи у суді. За вказаних обставин відсутні підстави для стягнення з відповідача у користь позивача 7,85% комісійної винагороди від стягнутих коштів.

При цьому, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Таким чином, суд вважає, що до стягнення з відповідача у користь позивача підлягають такі витрати на правову допомогу: за підготовку та подання позовної заяви - 375 грн., за отримання рішення суду 225 грн., що в загальному розмірі становить 600 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 288-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, 03150, м. Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100) - суму заборгованості згідно з угодою №501387345 від 08.11.2021року, у розмірі 267 844 (двісті шістдесят сім тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 85 коп..

В частині позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення комісії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, 03150, м. Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100) - витрати по сплаті судового збору у розмірі 3213 (три тисячі двісті тринадцять) грн. 97 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100) - витрати на правову допомогу у розмірі 600 (шістсот) грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс банк», місцезнаходження: м. Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 3 100, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення виготовлено та підписано 18.11.2025.

Суддя Богдан АТАМАНЮК