Справа № 264/8443/21
Провадження № 2-в/0203/51/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 264/8443/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

21 серпня 2025 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» через уповноваженого представника звернулося до Центрального районного суду міста Дніпра із заявою про відновлення втраченого судового провадження, відповідно до якої просить відновити провадження у справі Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 264/8443/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яке завершено ухваленням рішення від 08 лютого 2022 року.

В обґрунтування заяви зазначається, що м. Маріуполь Донецької області знаходиться на тимчасово окупованій території України. Так, відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Розпорядженням Верховного Суду від 06 березня 2022 року за № 1/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Донецької області та визначено підсудність справ Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області за Кіровським районним судом м. Дніпропетровська (наразі Центральний районний суд міста Дніпра). В той же час, справи з архіву Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області до Центрального районного суду міста Дніпра не передані, а тому є всі підстави вважати, що судове провадження у цивільній справі № 264/8443/21 є втраченим і підлягає відновленню, з метою подальшого отримання виконавчих листів та пред`явлення їх до примусового виконання до органу виконавчої служби.

В судові засідання представник заявника не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від нього не надходило.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність всіх учасників справи у зв`язку з їх неявкою в судове засідання, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 лютого 2022 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області у цивільній справі № 264/8443/21 (провадження № 2/264/87/2022) за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ухвалене заочне рішення, яким позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № MRC0G104000182 від 27 червня 2007 року станом на 05 жовтня 2021 року, яка складається з: 30703,78 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 32650,21 доларів США - заборгованість за процентам за користування кредитом; 5619,32 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, загалом складає 68973,31 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 05 жовтня 2021 року за курсом 26,57 грн., становить 1832620,85 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 27490,00 грн. У задоволенні іншої частини вимог - відмовлено.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами та доповненнями, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено до 03 лютого 2026 року.

Після 24 лютого 2022 року ознак тимчасово окупованих територій набули окремі райони Київської, Чернігівської, Харківської, Сумської, Луганської, Донецької, Дніпропетровської, Запорізької, Херсонської областей. Частина цих територій тимчасово контролюється російською армією, а відтак функціонування звичних механізмів реєстрації актів цивільного стану, зокрема, народження або смерті особи, там не відбувається.

У відповідності до наказу затвердженого Міністерством розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 вся територія м. Маріуполя Донецької області відноситься до тимчасово окупованої рф території України.

Таким чином, м. Маріуполь Донецької області розташоване на тимчасово окупованій рф території України.

У відповідності до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 року територіальна підсудність судових справ Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області була змінена та визначена за Кіровським районним судом м. Дніпропетровська (наразі Центральний районний суд міста Дніпра).

За даними канцелярії Центрального районного суду міста Дніпра цивільна справа № 264/8443/21 з Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області до Центрального районного суду міста Дніпра не передавалась.

Відповідно до ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Як зазначено у ст.490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

До заяви про відновлення втраченого судового провадження представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» надав наступні документи:

- заочне рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2022 року у справі № 264/8443/21;

- позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону.

Частиною 3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» встановлено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, до останнього внесено та зареєстровано наступні судові рішення по цивільній справі № 264/8443/21, а саме:

- ухвала Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 грудня 2021 року про прийняття позовної заяви за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відкриття провадження у справі;

- заочне рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2022 року.

Згідно ч.ч.1-3 ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

За таких обставин, зважаючи на те, що досліджені документи, на думку суду, є належними та достатніми для відновлення втраченого провадження, а тому суд, перевіривши зібрані матеріали, вважає, що втрачене судове провадження підлягає відновленню в частині наданих документів та наявних судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.258-261, 488, 490, 493, 494 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 264/8443/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості наступного змісту:

- позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;

- ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 грудня 2021 року про прийняття позовної заяви за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відкриття провадження у справі наступного змісту:

«264/8443/21

2/264/1830/2021

УХВАЛА

03 грудня 2021 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Матвєєва Ю. О., ознайомившись із позовною заявою Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2021 року до Іллічівського районного суду м.Маріуполя надійшла позовна заява позовом Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України. Підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні. Тому позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Вказане клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.6 ст.19 ЦПК України дана справа є малозначима, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 175, 177, 187, 274, 277 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Прийняти до розгляду позовну заяву за позовом Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та відкрити провадження у справі.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Судове засідання для розгляду справи по суті провести 23 грудня 2021 року о 13.00 годині у залі судових засідань в приміщенні Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області, розташованому за адресою: м.Маріуполь, пр.Металургів,231, каб.5.

Встановити відповідачу строк п`ятнадцять днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, протягом якого відповідач має право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням вимог статті 178 ЦПК України. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) позивачеві одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу строк два дні із дня отримання відзиву, протягом якого позивач має право подати відповідь на відзив, до якої застосовуються правила, встановлені частинами третьою п`ятою ст.178 ЦПК України. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів повинна бути надіслана (надана) відповідачеві одночасно з надісланням (наданням) відповіді не відзив до суду.

Встановити відповідачу строк два дні із дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, до якого застосовуються правила, встановлені частинами третьою п`ятою ст.178 ЦПК України. Копія заперечення на відповідь на відзив та доданих до неї документів повинна бути надіслана (надана) позивачеві одночасно з надісланням (наданням) заперечення на відповідь на відзив до суду.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. 7 ст. 279 ЦПК України).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://ill.dn.court.gov.ua.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслати позивачеві.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслати відповідачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо мотивів порушення правил підсудності (п. 8 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю. О. Матвєєва»

- заочне рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2022 року наступного змісту:

«264/8443/21

2/264/87/2022

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"08" лютого 2022 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О., за участю секретаря судового засідання Ситнік О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 27 червня 2007 року між ним та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № MRC0G104000182. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язався надати кредит у розмірі 42342,22 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом, на термін до 24 червня 2027 року. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки в порядку, встановлені кредитним договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 05 жовтня 2021 року має заборгованість у розмірі 109310,68 доларів США, що складається з наступного: 30703,78 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 32650,21 доларів США - заборгованість за процентам за користування кредитом; 5619,32 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 40337,37 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 109310,68 доларів США за вказаним кредитним договором, що за курсом НБУ станом на 05 жовтня 2021 року 26,57 грн. складає 2904384,77 грн., а також судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, зазначив у заяві про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № MRC0G104000182, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 42342,22 доларів США на термін до 24 червня 2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,2% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту, тощо, на термін до 27 червня 2007 року, та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки в порядку, встановлені кредитним договором.

Сторонами договору було узгоджено графік погашення кредиту за договором, розмір щомісячного платежу та загальну вартість кредиту.

Відповідно до розрахунку заборгованість за кредитним договором, станом на 05 жовтня 2021 року складає 109310,68 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 05 жовтня 2021року за курсом 26,57грн., становить 2904384,77 грн. та складається з наступного: 30703,78 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 32650,21 доларів США - заборгованість за процентам за користування кредитом; 5619,32 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом;40337,37 доларів США.

Наданий банком розрахунок заборгованості повністю або частково не спростовано відповідачем.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, проаналізувавши вище викладені обставини, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в частково, та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 68973,31 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 05 жовтня 2021 року за курсом 26,57 грн., становить 1832620,85 грн. та складається з наступного: 30703,78 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 32650,21 доларів США - заборгованість за процентам за користування кредитом; 5619,32 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 40337,37 доларів США суд зазначає наступне.

Відповідно статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» «Із змінами, внесеними згідно ізЗаконами№ 189-VIII від 12 лютого 2015 року, №222-V111 від 02 березня 2015, №911-V111 від 24 грудня 2015» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

У п. 5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч.1 цього Розпорядження м. Маріуполь Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте, 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14).

Згідно зіст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Маріуполь Донецької області.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки на теперішній час м. Маріуполь, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача і звільняють його від обов`язку по оплаті пені та штрафів на користь АТ КБ «Приватбанк», з урахуванням положень ст. 5 ЦК України та ст. 58 Конституції України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення заборгованості за пенею в сумі 40337,37 доларів США.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру, який поданий юридичною особою, складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 43565,77 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 1832620,85 грн. *100% : 2904384,77грн. ціни позову = 63,10%), тобто 63,10 % від ціни позову 63,10 % *43565,77грн. :100%), що складає 27490,00 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 599, 612, 634, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № MRC0G104000182 від 27 червня 2007 року станом на 05 жовтня 2021 року, яка складається з: 30703,78 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 32650,21 доларів США - заборгованість за процентам за користування кредитом; 5619,32 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, загалом складає 68973,31 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 05 жовтня 2021 року за курсом 26,57 грн., становить 1832620,85 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 27490,00 грн.

У задоволенні іншої частини вимог- відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя: Ю. О. Матвєєва»

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.В. Єдаменко