Справа № 191/5893/25
Провадження № 2-н/191/453/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Окладнікова О.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2025 року до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до ч.4 ст.165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з відповіддю №2011814 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а згідно із п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У той же час заявник у своїй заяві про видачу судового наказу зазначає, що ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_2 в розмірі 51173,46 грн.

Однак, матеріали заяви не містять доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 являється власником будинку АДРЕСА_2 чи укладав договір на постачання газу зі стягувачем за вказаною адресою, чим порушено вимоги статті 163 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим кодексом, враховуючи правила підсудності.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складення.

Суддя О.І. Окладнікова