ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1072/25 Номер провадження 22-ц/814/2863/25Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Карпушин Г.Л., Чумак О.В.,

секретар Ванда А.М.,

з участю відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 10 квітня 2025 року, постановлене суддею Самсоновою О.А. (повний текст складено 11 квітня 2025 року),

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

12.02.2025 ОСОБА_2 звернувся в суд із указаним позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються із нього на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 14.08.2024 (справа №552/3390/24) на користь ОСОБА_1 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, а саме: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час із доходів позивача вираховується сума аліментів на утримання дітей у розмірі 50%.

Із 01.07.2022 позивач був мобілізований до лав Збройних сил України, де проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

13.10.2024, за обставин безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини, стримуванням і відсіччю збройної агресії рф проти України, ОСОБА_2 одержав мінно-вибухову травму, яка відноситься до тяжких. Унаслідок отриманого поранення позивач перебуває на лікуванні та потребує довготривалого відновлення, у тому числі, протезування ампутованої кінцівки, що є не тільки довготривалим, а й дороговартісним. Із підстав викладеного, враховуючи, що стан платника аліментів значно погіршився, просить позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 10.04.2025 позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 14.08.2024 у цивільній справі №552/3390/24 із 1/4 частини його заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено суттєве погіршення стану його здоров`я, що відповідно до вимог статті 192 СК України є обґрунтованою підставою для зменшення розміру аліментів із 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідачка із рішенням суду першої інстанції не погодилася та оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Звертає увагу, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували зменшення його доходів, а також витрат на лікування у поточному році. Натомість, дохід позивача за 2022 рік склав 929 278,00 грн., за 2023 рік 1 053 226,24 грн., а за 2024 рік 1 372 786,00 грн.

Вказує, що наразі з позивача стягуються аліменти у розмірі 50% від його доходів, що не є порушенням діючого законодавства України, зокрема, вимог статті 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Детально цитуючи зміст статті 192 СК України, доводить, що позивач має можливість сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі, а тому його зменшення без доведення погіршення майнового становище, не буде спрямовано на належне забезпечення інтересів дитини.

Повідомляє, що наразі дитині сторін 1 рік та 3 місяці, але відповідачка замість того, щоб перебувати у відпустці по догляду за дитиною, вимушена працювати, щоб забезпечувати її потреби пов`язані з розвитком та лікуванням. Розмір її заробітної плати складає 2 000,00 грн., а тому задоволення позову про зменшення розміру аліментів суперечитиме інтересам дитини.

Просить врахувати, що дитина сторін потребує додаткових витрат на лікування у ортопеда-травматолога, спостереження педіатра та гематолога. Доходу відповідачки на забезпечення потреб дитини недостатньо, а всі кошти отримані від позивача вона використовує виключно в інтересах дитини.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21.07.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 21.07.2025.

29.08.2025 до апеляційного суду надійшов відзив представника позивача адвоката Бахмата О.І. на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін; 03.09.2025 до апеляційного суду надійшла відповідь відповідачки на такий відзив.

У суді апеляційної інстанції відповідач доводи апеляційної скарги підтримав, наполягаючи на її задоволенні.

Інші учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися, що з огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 12.06.2017 (справа №552/2883/17) стягуються аліменти у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 11.05.2017 до досягнення житиною повноліття./а.с.11-13/

Заочним рішенням Київського районного суду м.Полтави від 14.08.2024 (справа №552/3390/24) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 27.05.2024./а.с.6-8/

Виконавчі документи за судовими рішеннями у справах №552/2883/17 та №552/3390/24 перебувають на примусовому виконанні у державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції./а.с.9, 14/

ОСОБА_2 є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . Із 01.07.2022 призначений на посаду командира відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу НОМЕР_2 механізованого батальйону, ВОС-216182А. Установлено оклад за посадою 3 000,00 грн. на місяць; щомісячна премія за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 222% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років./а.с.16-21, 25, 26/

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 21.10.2024 №3366 «Про встановлення обставин отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) під час безпосередньої участі у бойових діях 13.10.2024 молодшим сержантом ОСОБА_2 », установлено наступне.

З рапорту командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 від 14.10.2024 за вх. №25316, стало відомо, що під час виконання службових (бойових) завдань за призначенням, приймаючи безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф проти України, пов`язаних із захистом Батьківщини, 13.10.2024 унаслідок бойового ураження під час підриву (детонації) на невідомому вибуховому пристрою на вогневих позиціях «ПІРАТ», розташованих в районі ведення бойових дій, а саме: поблизу населеного пункту Васюківка, Бахмутського району Донецької області отримав травми військовослужбовець військової служби за контрактом молодший сержант ОСОБА_2 , командир відділення розвідки та корегування взводу безпілотних авіаційних комплексів НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до первинної медичної картки (форма №100) від 13.10.2024 виданої медичним пунктом НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 на молодшого сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , установлено діагноз: мінно-вибухове травмування (13.10.2024), акубаротравма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, неповна травматична ампутація правої стопи на рівні гомілковостопного суглобу, вогнепальне осколкове сліпе поранення гомілково-ступневого суглобу, опік 1 ступеня лівого стегна нижньої третини.

Травми військовослужбовця військової служби за контрактом молодшого сержанта ОСОБА_2 , командира відділення розвідки та корегування взводу безпілотних авіаційних комплексів НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано такими, що отримані 13.10.2024 поблизу населеного пункту Васюківка, Бахмутського району, Донецької області під час безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини./а.с.27-30/

Обставини отримання молодшим сержантом за контрактом ОСОБА_2 мінно-вибухової травми підтверджено довідкою в/ч НОМЕР_1 від 21.10.2024 №15049./а.с.31/

У період із 17.10.2024 по 28.11.2024 ОСОБА_2 , 1988 р.н., перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні медичної реабілітації хірургічного профілю в/ч НОМЕР_3 . Повний діагноз: стан після ВТ (13.10.2024) вибухового поранення правої гомілки з вогнепальним переломом обох кісток гомілки та дефектом кісткової тканини та масивним дефектом м`яких тканин задньої поверхні гомілки та з ушкодженням задньої великогомілкової артерії та нерва, вогнепального осколкового сліпого поранення лівого передпліччя, правої стопи , лікованого оперативно: монтаж АЗФ модуль гомілка-стопа праворуч (13.10.2024)./а.с.32,33/

19.12.2024 в/ч НОМЕР_3 складено Довідку військово-лікарської комісії молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_2 , за змістом якої, серед іншого, поранення пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно із Класифікатором розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України №370 від 04.07.2007, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 07.08.2007 №902/14169 травма відноситься до тяжких./а.с.34-35/

20.12.2024 складено Виписку із медичної карти стаціонарного хворого №4589, якою установлено основний діагноз хворого ОСОБА_2 : Т93.6. Наслідки роздавлювання та травматичної ампутації нижньої кінцівки. Стан після вибухового поранення (13.10.2024): вогнепального осколкового поранення правової гомілки з вогнепальним переломом обох кісток гомілки та дефектом кісткової тканини та масивним дефектом м`яких тканин задньої поверхні гомілки та з ушкодженням задньої великогомілкової артерії та нерва, вогнепального осколкового сліпого поранення лівого передпліччя, лівої стопи, лікованого оперативно: монтаж апарата зовнішньої фіксації модуль гомілка-стопа праворуч (13.10.2024) вторинна хірургічна обробка вогнепальних ран правої гомілки (17.10.2024), повторна хірургічна обробка, ампутація правої гомілки на рівні середньої третини, постановка ВАК-системи (18.10.2024), повторна хірургічна обробка, реампутація правої гомілки на рівні середньої третини, ремонтаж ВАК-системи (23.10.2024), повторна хірургічна обробка, формування кукси правої гомілки на рівні середньої третини, ремонтаж ВАК-системи (28.10.2024), повторна хірургічна обробка, ушиття кукси правої гомілки на рівні середньої третини, демонтаж ВАК-системи (01.11.2024), повторна хірургічна обробка кукси правої гомілки на рівні середньої третини, монтаж ВАК-системи (08.11.2024), повторна хірургічна обробка кукси правої гомілки на рівні середньої третини, ремонтаж ВАК-системи (13.11.2024), повторна хірургічна обробка кукси правої гомілки на рівні середньої третини, часткове ушиття культі, ремонтаж ВАК-системи (20.11.2024), повторна хірургічна обробка кукси правої гомілки на рівні середньої третини, ушиття кукси, демонтаж ВАК-системи (25.11.2024), у вигляді ампутаційної кукси на рівні середньої третини правої гомілки з тимчасовим порушенням функції./а.с.22-23/

Згідно із висновком про необхідність забезпечення особи з обмеженими повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) №95, виданим 14.02.2025 в/ч НОМЕР_4 , ОСОБА_2 внаслідок хвороби: ампутаційна кукса правової нижньої кінцівки на рівні середньої третини гомілки внаслідок вогнепального поранення (13.10.2024). Набута деформація щиколотки, стопи лівої кінцівки. У зв`язку із цим ОСОБА_2 призначено допоміжний засіб реабілітації: протез правої гомілки модульний, протез для купання та допоміжні засоби (вкладиші) з силікованою або гелевою композицією для кукс нижніх кінцівок, комплект чохлів на куксу, ортопедичне взуття за наявності фіксованої деформації стопи./а.с.81/

Задовольняючи позовні вимоги районний суд виходив із того, що надані позивачем докази у своїй сукупності підтверджують суттєві та стійкі зміни його, ОСОБА_2 , стану здоров`я (ампутація кінцівки), що потребує додаткових зусиль для організації свого життя.

Відтак, установивши суттєве погіршення стану здоров`я позивача, який внаслідок отриманих травм став особою з обмеженням повсякденного функціонування, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом частини першої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 , внаслідок важкого вогнепального осколкового сліпого поранення, отриманого під час виконання службових (бойових) завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини, переніс неодноразові хірургічні втручання, унаслідок чого відбулася ампутаційна кукса правової нижньої кінцівки на рівні середньої третини гомілки. Отримані позивачем травми віднесені до тяжких, а призначені допоміжні засоби реабілітації потребують значних матеріальних витрат, пов`язаних із придбанням протезів правої гомілки та допоміжних засобів.

Враховуючи необхідність забезпечення балансу прав та інтересів дитини та її батьків, а також наявність у позивача важкого поранення, отриманого при захисті територіальної цілісності і суверенітету України, ампутацію кінцівки та проходження лікування/реабілітації, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для зменшення визначеного судовим рішенням розміру аліментів, стягнутих з нього на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини.

Доводи апеляційної скарги відповідача правильність таких висновків не спростовують, зводяться до загального цитування норм права та їх довільного трактування на власну користь. Натомість істотне погіршення стану здоров`я позивача є беззаперечним та, з огляду на тяжкість отриманих травм, перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із його матеріальним становищем. Оскільки хвороби та непрацездатність платника аліментів призводять до втрати певного доходу, районний суд обгрунтовано врахував їх при вирішенні позову та правомірно зменшив розмір аліментів із 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) позивача.

Твердження відповідача, що позивач має можливість сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі, колегія суддів відхиляє, як такі, що ґрунтуються на припущеннях та відомостях про доходи позивача, як військовослужбовця, за попередні роки, тобто до отримання ним поранення та тривалого лікування.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що наразі з позивача стягуються аліменти у розмірі 50% від його доходів, що узгоджується із вимогами статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів відхиляє як безпідставні. При цьому апеляційний суд враховує, що наведена норма Закону визначає максимальний розмір відрахувань із доходів боржника та не підлягає врахуванню при вирішення заявленого спору, оскільки матеріалами справи підтверджено суттєве погіршення стану здоровя платника та наявність на його утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відповідачка свідомо не повідомила суд при стягненні на її користь аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що ставить під сумнів її добросовісність.

Інші доводи апеляційної скарги не містять належних обґрунтувань та доказів для спростування висновків суду першої інстанції, фактично зводяться до самостійних позовних вимог про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат, які мають самостійний спосіб врегулювання не пов`язаний із цим спором.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення районного суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 10 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21.11.2025.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Г.Л. Карпушин

О.В. Чумак