Виноградівський районний суд Закарпатської області
_________________________________________________________________________
Справа № 299/5770/25
Номер провадження 2-з/299/12/25
У Х В А Л А

24.11.2025 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання О.М.Стрижак, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів Заяву, подану представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Д.В.Молдован, відповідач ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Самарівської міської ради Дніпропетровської області та Орган опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закрпатської області про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Виноградівського районного суду Закарпатської області 20.11.2025р. надійшла Заява, подану представником заявника Ю.В.Мар`яна адвокатом Д.В.Молдован, відповідач ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Самарівської міської ради Дніпропетровської області та Орган опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закрпатської області про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

Заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_3 має намір звернутись до ОСОБА_4 (далі Відповідач), особи, які можуть отримати статус учасника справи: третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області та Орган опіки та піклування виконавчого комітету Самарівської міської ради Дніпропетровської області з позовною заявою щодо способів участі у вихованні дитини, встановлення графіку побачень та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон, а саме: Необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дочкою. Спілкування засобами відеозв`язку з використанням будь-яких месенджерів з 19:00 год по 20:00 год. кожного дня (у т.ч. вихідні та святкові дні), тривалістю не менше 30 хвилин без перешкод з боку матері та за її відсутності. спільний відпочинок з дитиною за адресою АДРЕСА_1 або у іншому місті протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів, без присутності матері, під час осінніх, зимових та літніх канікул, з правом виїзду за кордон у супроводі бабусі дитини ОСОБА_5 , за умови попереднього повідомлення матері дитини про обраний період відпочинку не пізніше ніж за 5 календарних днів із врахуванням навчального плану дитини. Надати тимчасовий дозвіл на виїзд дитини за кордон на період осінніх, зимових та літніх канікул із врахуванням навчального плану дитини до країни Угорської Республіки терміном на 14 (чотирнадцять) календарних днів у супроводі бабусі дитини ОСОБА_6

З відомостей ОСОБА_1 (далі батько, Позивач) місце реєстрації ОСОБА_4 (далі Відповідач) є АДРЕСА_1 , що є територіальною підсудністю Виноградівського районного суду Закарпатської області. Чи змінила місце реєстрації Відповідач нам не відомо, відтак останнє відоме Позивачу місце реєстрації Відповідача було м. Виноградів, Берегівський р-н., Закарпатська обл., тому ми звертаємось до Виноградівського районного суду Закарпатської області

Між ОСОБА_1 (далі батько) та ОСОБА_4 (далі матір) у шлюбі народилась спільна дитина донька ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.03.2025 по справі 299/13/25 шлюб, укладений шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано. Питання визначення місця проживання дитини з одним з батьків не вирішувалось та рішенням суду не встановлено. Ще перебуваючи у шлюбних відносинах, ОСОБА_1 останні роки проживав за кордоном (в Угорській Республіці), оскільки знаходився там на заробітках ще до повномасштабного вторгнення. Матір дитини та сама донька з народження проживала за адресою місця реєстрації батька у АДРЕСА_1 . Матір там і зареєстрована згідно з останніх відомостей батька (докази додаються). З часу повномасштабного вторгнення відносини батька з матір`ю дитини погіршились, сім`я фактично зруйнувалась, тому матір забрала дитину та переїхала жити до Дніпропетровської області у місто Самар, облаштувавши там своє особисте життя. Наразі матір дитини проживає з іншим чоловіком та народила від нього іншу дитину. ОСОБА_1 як батько дитини має намір безперешкодно бачитись з дитиною, виховувати її та спілкуватись з нею більше, ніж у форматі відео зв`язку.

Батько дитини добровільно сплачує щомісяця аліменти на утримання своєї доньки у розмірі орієнтовно 10 000 грн щомісяця, рішення суду щодо призначення розміру аліментів немає. Батько дитини намагається пересилати кошти матері для підтримання належного матеріального стану своєї рідної доньки у достатньому розмірі. Батько прагне бачитись з дитиною, проводити з нею дозвілля, поїхати на відпочинок, а матір йому у цьому згоди не дає. Батько дитини постійно цікавився успіхами дитини у садку та школі від вихователів та класного керівника. Однак, за період останніх місяців відносини між батьком та матір`ю дитини істотно погіршились, мати почала вимагати від батька більший розмір аліментів, пояснюючи, що 10 000 грн. вже недостатньо, бо дитина вступила до першого класу. Крім того, батько дитини вів телефонну бесіду з вітчимом (теперішнім чоловіком матері) у якій вітчим запропонував батьку відмовитись від дитини, щоб дитина була «записана» на нього, оскільки тоді дитина буде мати пільги. Це суттєво обурило батька та стало одним з приводів для звернення до органу опіки для захисту, однак і це не дало захисту батька, про що йдеться нижче. На всі доводи батька стосовно того, що такий не має змоги платити більший розмір аліментів, оскільки отримав травму та наразі проходить лікування, матір та вітчим заявила йому, що тоді «не буде нагадувати дочці телефонувати своєму рідному батьку». ОСОБА_1 схвильований щодо психоемоційного стану своєї доньки, та припускає, що матір перешкоджатиме йому спілкуватись зі своєю дитиною та буде психологічно налаштовувати дитину проти батька, оскільки у силу свого віку (6 років) дитина ще не здатна у повній мірі розуміти все, що відбувається у її родині.

Під час щоденних телефонних розмов батька з дитиною, така виявляла бажання поїхати до батька, бачитись з ним, провести час та разом відпочити. Натомість батько намагається досягти захисту свого права як батька безперешкодно бачитись, спілкуватись зі своєю дитиною. Батько проявляє свідомий інтерес до участі у її житті та вихованні, а матір дитини чинить йому перешкоди та свідомо позбавляє дитини рідного батька. Батько дитини 27.08.2025 року до звернувся до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Самарівської міської ради Дніпропетровської області (оскільки з відомих обставин там проживала його дитина) та Органу опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області вжити заходів щодо вирішення питання у вихованні його доньки та мав намір встановити графік побачень з дитиною, оскільки переконаний, що матір чинитиме супротив у спілкуванні доньки з батьком. Станом на 18.11.2025 року так і сталось. Матір дитини позбавила батька дитини якого-небудь спілкування зі своєю донькою ОСОБА_7

ОСОБА_8 відібрала від дитини телефон, який за власні кошти їй придбав батько дитини та надіслала поштою до Закарпаття у м. Виноградів. Матір заблокувала батька у всіх месенджерах та соціальних мережах, тим самим повністю позбавила батька спілкування зі своєю дитиною. Більше того, матір не піднімає телефонні дзвінки від батька та не повідомляє жодної інформації щодо спільної дитини. На всі прохання батька матір відповідає аби-як, не повідомляє йому про спільну дитини, налаштовує дитину проти батька та створює негативний образ батька у очах дитини. Суперечки між колишніми подружжями переходять всі межі дозволеного, та що найголовніше через це страждає сама дитина. Матір порушує вимоги чинного законодавства, перешкоджає батьку спілкуватись та бачитись з дитиною по-відеозв`язку, як це було раніше, використовує дитину, щоб нашкодити батьку, створює негативний образ батька у очах дитини. Батько має бездоганну репутацію, гідно заробляє, не вживає алкогольні напої, допомагає своїй дитині, бере активну участь у її житті. Ми надаємо відповідні докази у виді відеозаписів одних з останніх розмов батька та дитини, які підтверджують, що матір налаштовує дитину проти батька, завдає дитині психологічного тиску та забороняє дитині спілкуватись з рідним батьком. Дитина всупереч перешкодам матері телефонувала батьку та спілкувалась з ним, тому що має з ним тісний емоційний зв`язок. Батько постійно допомагає дитині матеріально великими розмірами аліментів, кожного дня спілкувався з дитиною, а тепер позбавлений цього через неправомірні дії матері. Матір дитини наголошувала їй, що якщо вона буде спілкуватись з батьком така буде позбавлена телефону. Дитина у потайки від матері та вітчима (дитина називає його «Киця») телефонувала батьку, та просила не говорити про такий факт матері та відчиму. ДИТИНА ПІДДАЄТЬСЯ НЕГАТИВНОГО ВПЛИВУ ТА ПСИХОЛОГІЧНОГО ТИСКУ З БОКУ МАТЕРІ. Така поведінка негативно впливає на дитину, оскільки дитина звикла, що може вільно зателефонувати батьку, попросити про допомогу або просто поговорити, оскільки дитина потребує спілкуванню зі своїм батьком.

На підтвердження цього заявник надав відеозапис розмов дитини з батьком, де дитина наголошує, що має намір приїхати до батька та любить його. Дитина поводиться себе біля батька впевнено, спокійно, ділиться своїми потаємними думками. Матір дитини суворо порушує закон, дитина піддається стресу, оскільки позбавлена вільного спілкування з батьком та втрачає з ним психоемоційний зв`язок, що шкодить дитині. Ми просили орган опіки та піклування втрутитись, захистити інтереси дитини, надавши можливість вільного спілкування дитини з батьком. Батько дитини хвилюються за неї та бажає вільно та безперешкодно спілкуватись зі своєю дитиною. Ми просимо взяти до уваги манеру поведінки дитини з батьком, як вільно вона почує себе біля батька та МОЖЕ РОЗПОВІСТИ ПРО ЗАБОРОНИ ЗБОКУ МАТЕРІ, ПРИ ЦЬОМУ НЕ БОЯЧИСЬ БУТИ ПОКАРАНОЮ. ВСУПЕРЕЧ ЗАБОРОНАМ МАТЕРІ СПІЛКУВАЛАСЬ З БАТЬКОМ. Наразі станом на 18 листопада 2025 року батько повністю втратив зв`язок зі своєю дитиною, такий дуже схвильований, що перебуваючи на значній відстані не може спілкуватись зі своєю дитиною. Також батько схвильований через повномасштабне вторгнення та масові обстріли Дніпропетровської області, хвилюється за життя та здоров`я дитини. Все спілкування з батьком триває декілька хвилин у присутності матері, яка не дає батьку якісно спілкуватись з дитиною. Для дитини це стрес та незвична їй обставина, оскільки дитина щоденно звикла спілкувалась з батьком

Батько дитини припускає, що розмір аліментів, який той пересилав матері покриває і витрати самої матері, її іншої дитини та вітчима, що і стало причиною значного скандалу від якого страждає дитина. Відтак негативне відношення матері до батька може проявлятись у відносинах між батьком та дитиною. Батько телефонував до закладу дошкільної освіти, де навчається донька з метою дізнатись ціну за навчання дитини у садочку, і як було ним встановлено ціна за навчання є нижчою, ніж проговорено йому матір`ю. 10 000 грн. аліментів на дитину це велика сума, батько платить її добровільно без рішення суду, натомість чує у свою сторону, що коштів недостатньо та погрози щодо супротиву у спілкуванні з донькою. Тягар утримання дітей, віком до 18 років, лежить на обох батьках порівну. Разом з тим, батько мав намір повести свою дитину на відпочинок на море та запропонував матері дати нотаріально посвідчену згоду (дозвіл) на виїзд дитини за кордон на бабусю (матір батька), однак така відмовилась. Як і відмовилась привести дитину на Закарпаття побачитись з бабусею та дідусем. Батько не може силоміць забрати дитину, оскільки дитині може завдаватись травма через сварки її батьків. Після звернення до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Самарівської міської ради Дніпропетровської області останніми було надіслано відповідь виконавчого комітету Самарівської міської ради № 370710/1-25 вiд 01.09.2025 щодо того, що питання про визначення участі Позивача у вихованні дитини буде розглядатись на засіданні комісії з питань захисту прав за участі обох батьків. Однак, як вбачається з проведених заходів слід дійти висновку, що уповноважені працівники сприяють незаконній поведінці матері, а саме: 1. Позивач звернувся 27.08.2025, станом на 18.11.2025 року працівниками органу опіки складається висновок психолога, проведена бесіда з мамою, яка не допомогла батьку відновити спілкування з дитиною. Більше того, під час моїй попереджень, що ми будемо звертатись до поліції (що нами і було вчинено) для відшукування дитини, працівники повідомили мене в усній формі, що буде розглядатись питання про неможливість розгляду питання, оскільки матір виїхала до іншої області. 2. Ми надіслали та долучили до матеріалів справи для повного та всебічного розгляду питання письмові пояснення від бабусі дитини ОСОБА_6 від 10.09.2025 року, копію перекладеного договору оренди житлового приміщення, де наразі проживає батько дитини, на визначений строк та копія перекладеного акту приймання-передачі орендованого приміщення, оригінал листа-гарантії батька, справжність підпису якого посвідченого у нотаріуса у Угорщині з проставленням апостилю та перекладене на українську з нотаріальним посвідчення справжність підпису перекладача, фотографії квартири за адресою АДРЕСА_2 , листування з матір`ю, копія опису вкладення у цінний лист з повідомленням про вручення про направлення первинної заяви щодо способів участі у вихованні дитини, встановлення графіку побачень та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон з додатками до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради. Однак, порушуючи всі строки розгляду заяви, неврахування долучених документів, інтересів дитини та невтручання у незаконні дії матері приходимо до висновку, що звернення до органу опіки та піклування виконавчого комітету Самарівської міської ради Дніпропетровської області не захистило інтереси батька, та найважливіше самої дитини. Звернення до суду є вимушеним та крайнім заходом, який допоможе захистити інтереси батька та зобов`язати матір відновити спілкування батька та дитини, якого дитини так потребує. Дитина виросла у м. Виноградів, з народження тут проживала, любить та звикла до батька, а матір чинить супротив у їхньому спілкуванні. Батько дитини не втручається у особисте життя колишньої дружини, але має намір бачитись зі своєю рідною дитиною, брати участь у її вихованні, спілкуватись з нею у достатньому для дитини обсязі. Батько хоче, щоб дитина відчувала, що батько цікавиться її життям, любить її та ніколи не покине. Подружжя після припинення шлюбних відносин мають право на окреме життя, однак спільні діти не мають страждати від сварок та суперечностей батьків. Натомість у листуванні матір дитини зауважила, що «дитину ти будеш бачити коли закінчиться війна і то на території там де вона проживає- повірь я цього доб`юсь».

Цим повідомлення заявник констатує факт, що матір перешкоджає бачитись батьку зі своєю рідною дитиною, чим порушує чинне законодавство, на що орган опіки та піклування виконавчого комітету Самарівської міської ради Дніпропетровської області не відреагував. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ч.1 ст. 153 СК). Батько не може допустити втратити спілкування з дитиною та не брати участі у її вихованні. Крім того, батько стривожений, що матір відвезла жити дитину до іншої області, наближеної до зони бойових дій. Батько хвилюється, що не має ніяких знайомих у Дніпропетровській області, не знає адресу фактичного місця проживання своєї дитини. Жодного дозволу для зміни місця проживання матір у батька не просила. Рішення про визначення місця проживання дитини з матір`ю немає. Орган опіки встановив місце проживання матері та дитини, однак даної інформації не надає, навіть на адвокатські запити. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, який затверджений Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 Дніпропетровська область включена до переліку територій на яких ведуться бойові дій. Дата обставина ставить життя дитини під ризик, оскільки матір без згоди батька та без наявного рішення про визначення місця проживання дитини з нею вивезла дитину з безпечної території та відвезла поближче до ведення бойових дій. Наразі нам відомо, що матір переїхала до Дніпропетровської області, дитина школу не відвідує, з батьком не спілкується та не виходить на зв`язок

Нами 14.11.2025 було подана заява до Самарівського районного відділу поліції з вимогою: 1. Зареєструвати дану заяву та надіслати копію талону-повідомлення єдиного обліку. 2. Витребувати інформацію з Органу опіки та піклування виконавчого комітету Самарівської міської ради Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Самар, вул. Гетьманська, 14, 51200) про точне місце проживання дитини, яка міститься у їхньому розпорядженні. 3. Відвідати місце проживання дитини, та перевірити стан її здоров`я. 4. Скласти адміністративні матеріали, копію яких надіслати адвокату. 5. Провести бесіду з матір`ю дитини, у присутності дитини зателефонувати батьку. 6. Порушити справу про вчинення матір`ю ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП України у частині завдання дитини психологічного тиску. 7. ВІДШУКАТИ ДИТИНУ та повідомити про вчинені дій письмово. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться Документ сформований в системі «Електронний суд» 19.11.2025 8 справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (Ухвала ВС/КЦС від 14.08.2023 № 757/21377/22-ц).

На підставі наведеного та керуючись вимогами ЦПК заявник просить суд здійснити забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку вчинити певні дії та заборонити вчинити певні дії, а саме: 1. Зобов`язання ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) забезпечити регулярне спілкування батька ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з дитиною ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) засобами телефонного зв`язку кожного дня протягом однієї години у зручний для дитини час, шляхом організації відеозв`язку через додатки «WhatsApp», «Telegram», «Viber» або будь-який інший доступний відеозв`язок із використанням контактного номера батька 095-407-41-25 до моменту вирішення справи по суті, оскільки розгляд питання органом опіки та піклування виконавчого комітету Самарівської міської ради Дніпропетровської області триває значний проміжок час, як і триватиме судовий процес по розгляду справи, а батько з дитиною втратись емоційний зв`язок і у разі винесення позитивного рішення батько не зможе домогтись виконання рішення, оскільки матір може змінювати місце проживання, забирати від дитини телефон, змінювати номер телефону та не давати батьку спілкуватись з дитиною в супереч вимогам закону . Позовні вимоги при пред`явленні позову до Відповідача будуть дещо відмінними від способу забезпечення, а саме позовні вимоги будуть стосуватись встановлення графіку побачень щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, надання тимчасового дозволу на виїзд дитини за кордон для проведення відпочинку, з батьком, враховуючи навчальний процес дитини, спільний відпочинок на Закарпатті з бабусею та дідусем дитини. 2. Покласти на ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) обов`язок утримуватись від будь-яких дій, що можуть перешкоджати вільному та безперешкодному спілкуванню батька з дитиною, зокрема блокування відеозв`язку, ігнорування дзвінків, психологічного тиску на дитину до моменту вирішення справи по суті, оскільки матір блокує численні дзвінки батька, може змінити контактний номер телефону, що у подальшому зробить неможливим виконати ріщення суду. 3. Встановлення тимчасової заборони на виїзд дитини ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за межі України у супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків до моменту вирішення справи по суті, оскільки матір може виїхати закордон без нотаріально-посвідченої згоди іншого з батьків, оскільки наразі згода іншого з батьків при перетині дитиною державного кордону не обов`язкова, що унеможливить виконання рішення суду. Розгляд справи може тривати довго, протягом якого дитина може покинути територію України та повністю втратити зв`язок з батьком, а батько повернути дитину в Україну не зможе, як і не зможе віднайти її на території іноземних країн.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи дану заяву суд виходить з того, що відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до них матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову повністю у визначений позивачем спосіб, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Як визначив Пленум ВСУ в п. 4 Постанови від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

З матеріалів справи, заяви про забезпечення позову та доданих до неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 має намір звернутись до ОСОБА_4 (далі Відповідач), особи, які можуть отримати статус учасника справи: третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області та Орган опіки та піклування виконавчого комітету Самарівської міської ради Дніпропетровської області з позовною заявою щодо способів участі у вихованні дитини, встановлення графіку побачень та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон, а саме: Необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дочкою. Спілкування засобами відеозв`язку з використанням будь-яких месенджерів з 19:00 год по 20:00 год. кожного дня (у т.ч. вихідні та святкові дні), тривалістю не менше 30 хвилин без перешкод з боку матері та за її відсутності. спільний відпочинок з дитиною за адресою АДРЕСА_1 або у іншому місті протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів, без присутності матері, під час осінніх, зимових та літніх канікул, з правом виїзду за кордон у супроводі бабусі дитини ОСОБА_5 , за умови попереднього повідомлення матері дитини про обраний період відпочинку не пізніше ніж за 5 календарних днів із врахуванням навчального плану дитини. Надати тимчасовий дозвіл на виїзд дитини за кордон на період осінніх, зимових та літніх канікул із врахуванням навчального плану дитини до країни Угорської Республіки терміном на 14 (чотирнадцять) календарних днів у супроводі бабусі дитини ОСОБА_5 .

Встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у шлюбі народилась спільна дитина донька ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.03.2025р. по справі 299/13/25 шлюб, укладений шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано. Питання визначення місця проживання дитини з одним з батьків не вирішувалось та рішенням суду не встановлено. Ще перебуваючи у шлюбних відносинах, ОСОБА_1 останні роки проживав за кордоном (в Угорській Республіці), оскільки знаходився там на заробітках ще до повномасштабного вторгнення. Матір дитини та сама донька з народження проживала за адресою місця реєстрації батька у АДРЕСА_1 . З часу повномасштабного вторгнення відносини батька з матір`ю дитини погіршились, сім`я фактично зруйнувалась, тому матір забрала дитину та переїхала жити до Дніпропетровської області у місто Самар, облаштувавши там своє особисте життя. Наразі матір дитини проживає з іншим чоловіком та народила від нього іншу дитину. ОСОБА_1 як батько дитини має намір безперешкодно бачитись з дитиною, виховувати її та спілкуватись з нею більше, ніж у форматі відео зв`язку.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вирішуючи дану заяву суд виходить з того, що позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин (пункт 3 частини першої статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі №914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що: «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 127/31828/19 (провадження № 61-10859св20) вказано, що у справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції правильно врахував, що зустрічі матері з дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері із її малолітньою дитиною і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дитини. Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з матір`ю.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд висловив і у постанові від 04 квітня 2018 року у справі № 344/16653/16-ц.

Зустрічі матері/батька з дитиною є співмірним заходом забезпечення позову, враховуючи, що цей спір виник із сімейних правовідносин.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку, однак будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 490/1087/21 (провадження № 61-12931св21) вказано, що судове рішення про визначення місця проживання дитини і відібрання дитини від батька (матері) без позбавлення батьківських прав спрямовано на передачу дитини від однієї особи (батька/матері) до іншої особи (матері/батька). Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання.

ЄСПЛ наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дитини. Так, у рішенні «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» від 04 вересня 2018 року ЄСПЛ вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із батьком.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2020 року у справі № 760/15413/19 (провадження № 61-9164св20), від 17 травня 2021 року в справі № 761/25101/20 (провадження № 61-1092св21), від 15 вересня 2021 року в справі № 752/6099/20 (провадження № 61-13598св20).

Отже, системний аналіз наведених норм права та судової практики дає підстави вважати, що батько, який на час вирішення справи проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

При визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Окрім того, і тимчасовий виїзд дитини за кордон не повинен використовуватися як спосіб обмеження прав батька на спілкування з дитиною, яке має реалізовуватися задля підтримки родинних зв`язків та емоційного контакту малолітньої дитини з батьком.

Такий висновок зробила колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (Постанова ВС від 12 березня 2025 року у справі № 487/2960/23 (провадження № 61-8756св24).

Зокрема, ККЦС ВС зазначив, що тимчасовий виїзд дитини за кордон не повинен використовуватися як спосіб обмеження прав батька на спілкування з дитиною. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на виховання дитини. Навпаки, міжнародні договори та національне законодавство гарантують батькам реалізацію принципу рівності щодо виховання дитини.

Верховний Суд зауважив, що військова агресія росії проти України, воєнний стан та пов`язані з ним обмеження об`єктивно впливають на обсяг і способи спілкування не лише позивача з дочкою, а й багатьох інших батьків з їхніми дітьми, які також вимушено, внаслідок війни, опинилися за межами України. У цій ситуації обов`язок обох батьків полягає в тому, щоб підтримати дитину, мінімізувати психологічний тиск на неї, пов`язаний із сімейними конфліктами, налагодити комунікацію та співпрацювати в інтересах дитини.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву, подану представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Д.В.Молдован, відповідач ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Самарівської міської ради Дніпропетровської області та Орган опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закрпатської області про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом зобов`язання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , забезпечити регулярне спілкування батька ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , з дитиною ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 засобами телефонного зв`язку кожного дня протягом однієї години у зручний для дитини час, шляхом організації відеозв`язку через додатки «WhatsApp», «Telegram», «Viber» або будь-який інший доступний відеозв`язок із використанням контактного номера батька 095-407-41-25 до моменту вирішення справи по суті.

Покласти на ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , обов`язок утримуватись від будь-яких дій, що можуть перешкоджати вільному та безперешкодному спілкуванню батька з дитиною, зокрема блокування відеозв`язку, ігнорування дзвінків, психологічного тиску на дитину до моменту вирішення справи по суті.

Встановити тимчасову заборону на виїзд дитини ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України у супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків до моменту вирішення справи по суті.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Головуючий Надопта А. А.