Справа № 333/8206/25
Провадження № 2/333/4799/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Лузанової А.Д.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича (адреса: м. Київ, пр-т Григоренка, буд.15, прим.3), Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (адреса: м. Київ, вул. Лесі Українки, буд.26, оф.407, ), приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича (адреса: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд.12, оф.33) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та визнання незаконними дій приватного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2025 року ОСОБА_2 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., ТОВ «Укр Кредит Фінанс», приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та визнання незаконними дій приватного виконавця.

Позовна заява обґрунтована тим, що 17.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.було вчинено виконавчий напис №5700 про стягнення з нього на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором №0675-4839 від 16.04.2021 року у загальному розмірі 36 469,36 грн.

В подальшому, на підставі вищезазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коциняном М.О. було відкрито виконавче провадження №68641360.

Виконавчий напис приватного нотаріуса за №5700 вчинений з порушеннями вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки нотаріус не перевірив безспірність боргу.

Оскільки підстави позовних вимог пов`язані з порушенням статей 88, 89 Закону України «Про нотаріат», а також підпунктів 3.1, 3.2, 3.4 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тобто порушеннями, допущеними самим нотаріусом як спеціальним суб`єктом, які не могли б бути вчинені без його безпосередньої участі, позивач вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. є належним відповідачем у даній справі, поряд із ТОВ «Укр Кредит Фінанс», на користь якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис.

На підставі викладеного, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5700 від 17.01.2022 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.,визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О. щодо відкриття та здійснення виконавчого провадження №68641360 на підставі зазначеного виконавчого напису, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

Ухвалою суду від 02.09.2025 року клопотання позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., ТОВ «Укр Кредит Фінанс», приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та визнання незаконними дій приватного виконавця - повернуто заявнику.

Ухвалою суду від 05.09.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 12.09.2025 року заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі чуду від 02.09.2025 року залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 15.09.2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено у справі проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.10.2025 року клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів залишено без задоволення.

18.11.2025 року до суду від приватного виконавця Коциняна М.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 15.02.2025 року ним на підставі заяви стягувача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відкрито виконавче провадження №68641360 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 17.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за реєстровим №5700 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором у розмірі 36 469,36 грн., про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вказана постанова була доведена до відома боржника у спосіб і порядок встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: направлена на адресу ОСОБА_2 рекомендованим поштовим відправленням.

Тобто, ОСОБА_2 був обізнаний про відкриття виконавчого провадження №68641360 та початок примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 17.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за реєстровим №5700. Дана постанова у встановлений законом порядок і строки боржником не оскаржувалася.

Станом на дату відкриття виконавчого провадження (15.02.2022 року) вищевказаний виконавчий напис у встановлений законом спосіб не визнавався таким, що не підлягає виконанню, та до сьогодні залишається чинним.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), тобто не за рішенням ухваленим судом, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З огляду на наведене, позовна заява ОСОБА_2 в частині визнання його дій незаконними щодо відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису не підлягає вирішенню в позовному провадженні в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, приватний виконавець Коцинян М.О. просив суду закрити провадження в частині позовних вимог ОСОБА_2 до нього про визнання незаконними дій приватного виконавця.

18.11.2025 року до суду від позивача ОСОБА_2 надійшли заперечення, в яких останній зазначив, що посилання приватного виконавця Коциняна М.О. на необхідність закриття провадження у частині вимог про визнання його дій незаконними є безпідставним та таким, що суперечить положенням статей 447448 ЦПК України. Зазначені норми прямо передбачають право сторони виконавчого провадження звертатися до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного або приватного виконавця під час виконання виконавчого документа, якщо такі дії порушують права чи свободи боржника. У даній справі позивач оскаржує саме дії приватного виконавця Коциняна М.О., вчинені у межах виконавчого провадження №68641360, які призвели до незаконного арешту пенсійного рахунку, незаконного списання грошових коштів, невизначення рахунку для видаткових операцій, а також ігнорування трьох поданих заяв. Отже, приватний виконавець є належною третьою особою, дії якої підлягають судовому контролю, а тому підстави для закриття провадження відсутні, що виключає можливість задоволення його клопотання.

Також позивач у своїх запереченнях звернув увагу, що із долученої приватним виконавцем до відзиву копії кредитного договору №0675-4839 від 16.04.2021 року вбачається, що зазначений договір не містить нотаріального посвідчення та не відповідає вимогам ст. 8788 Закону України «Про нотаріат», що робить його нікчемним як підставу для вчинення виконавчого напису.

Приватний виконавець Коцинян М.О. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в частині вимог про визнання незаконними його дій щодо відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису. Зазначив, що ці вимоги не підлягають розгляду в порядку позовного провадження цивільного судочинства, у зв`язку з чим просив закрити провадження в цій частині.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та приватний нотаріус Бригіда В.О. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання незаконними дій приватного виконавця підлягають закриттю, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 17.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5700, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором №0675-4839 від 16.04.2021 рокуза період з 17.06.2021року по 15.12.2021 року в розмірі 35 839,36 грн. та за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом в розмірі 630,00 грн. (загальна заборгованість 36 469,36 грн.).

17.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коциняном М.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №68641360 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. від 17.01.2022 року №5700 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості в розмірі 36 469,36 грн.

Відповідно до статті 1 Закон України «Про виконавче провадження» (надалі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 і 3 зазначеної частини).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби на час звернення зі скаргою до суду був урегульований у статті 74 Закону.

Відповідно до частини першої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону).

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону).

Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, визначений у розділі VII ЦПК України.

ЦПК України передбачає, що скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України, Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.03.2018 року у справі № 213/2012/16 виснувала, що якщо законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.

Якщо виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів ДВС, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Отже, за правилами адміністративного судочинства мали оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 фактично оскаржує в позові дії приватного виконавця Коциняна М.О. у межах виконавчого провадження №68641360 з примусового виконання виконавчого напису №5800 від 17.01.2022 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.

Тобто, позивач у цій справі оскаржує дії приватного виконавця щодо виконання не судового рішення, а документа, виданого приватним нотаріусом.

Враховуючи, що позивач подав скаргу на дії приватного виконавця Коциняна М.О. з виконання виконавчого документа, виданого іншою посадовою особою, а не судом, суд дійшов висновку, що спір підвідомчий адміністративному суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 255, 447-451, ст. 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в частині позовних вимог ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича (адреса: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд.12, оф.33) про визнання незаконними дій приватного виконавця закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21.11.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Р.С.Холод