Справа № 173/2347/25
Провадження №2/173/1367/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кожевник О.А.,

за участю секретаря судового засідання Голованьової К.С.,

представника позивачів Таргоній В.М. ,

представника відповідача ОСОБА_1.

розглянувши в приміщенні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представник позивачів, адвокат Таргоній Вадим Миколайович до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю,

ВСТАНОВИВ:

9 серпня 2025 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представник позивачів, адвокат Таргоній Вадим Миколайович до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22 травня 2022 року в м. Верхівцеве, станція залізничної дороги Верхівцеве електровоз серії ВЛ11м6 № 501 під керуванням машиніста ОСОБА_4 скоїв наїзд на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який від отриманих травм помер.Внаслідок чого позивачам, тобто матері та батьку спричинено моральну шкоду.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ справа надійшла в провадження судді Кожевник О.А.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. від 29.08.2025 прийнято заяву та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2025 клопотання представника позивачів, адвоката Таргонія Вадима Миколайовича про витребування додаткових доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представник позивачів, адвокат Таргоній Вадим Миколайович до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю задоволено. Витребувано у Відділення поліції № 3 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР від № 0000137, а саме: висновок судово-медичної експертизи трупа та постанову про закриття кримінального провадження.

09 жовтня 2025 року від Відділення поліції № 3 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області навиконання ухвали суду надійшли копії кримінального провадження № 0000137.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що потяг, який є джерелом підвищеної небезпеки, здійснив наїзд на сина позивачів. Умислу загиблого або дії непереборної сили не встановлено, передсмертних записок не надано. Зазначив, що позивачі розраховували на допомогу від сина, яку він надавав останнім за життя, є особами похилого віку, втратили таку можливість на сьогодні. Представник позивачів просив врахувати материнський, батьківський душевний біль, який відчули батьки коли втратили дитину та не відновленість такого стану.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти суми, яку просять стягнути позивачі, оскільки наслідком загибелі ОСОБА_5 вбачалася груба необережність потерпілого. Просив зменшити розмір моральної шкоди або взагалі відмовити в позові.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 28 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Батьками померлого ОСОБА_5 , згідно з копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 16 листопада 2000 року.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 30 липня 2022 року досудовим розслідуванням встановлено, що 22.05.2022 близько 18:15 годині на пішохідному залізничному переході станції «Верхівцеве», розташованому в м. Верхівцеве, Кам`янського району, Дніпропетровської області, вулиця Привокзальна, будинок № 1, електропотяг № 2940, яким керував машиніст ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який мав 54 вагони та слідував по маршруту Львів-Дніпро порушив правила безпеки руху та експлуатації залізничного транспорту, що спричинило травмування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .

22.05.2022 о 22.55 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшов в КП «ДОКЛМ`ДОР» з діагнозом: відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку III ст., геморагічні забої лівої гемисфери мозочка, стовбуру головного мозку, гостра субдуральна гематома справа, внутрішньошлуночковий крововилив, ішемічні зміни в стовбурі головного мозку, перелом скроневої кістки справа, потиличної кістки справа, перелом основи черепа, гемосинус. (ЖЄО № 3803 від 22.05.2022).

Внаслідок вказаної ДТП, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17.30 годині, перебуваючи у ВАІТ №2 КП «ДОКЛМ`ДОР», після проведення реанімаційних заходів, констатовано біологічну смерть ОСОБА_5 .

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 2298 від ІНФОРМАЦІЯ_2, смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , настала від крововиливів під оболонки та речовину головного мозку, відкритий перелом основи черепу, відкриту черепно-мозкову травму, пішохід, травмований при зіткненні з поїздом.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 2298/1569-Е КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» від 07 07.2022, причиною смерті ОСОБА_5 стала отримана ним відкрита черепно-мозкова травма: забита рана лівої завушної ділянки голови, крововиливи у м`які покрови голови зі сторони внутрішньої поверхні у проекції лобно-скронево-тім`яно-потиличної ділянки ліворуч крововилив у лівому скроневому м`язі, відкритий втиснений перелом у лівій скронево-потиличній ділянці з розповсюдженням численних тріщин на основу черепу, лівобічна субдуральна гематома об`ємом до 50 см. куб., розповсюджені крововиливи під м`які мозкові оболонки великих півкуль головного мозку та мозочку, крововиливи у речовину лобних та лівої скроневої часток головного мозку, крововиливи у стовбур головного мозку, яка у своєму клінічному перебігу призвели до різкого порушення функції дихання та кровообігу, різкого порушення діяльності центральної нервової системи з розвитком двобічної вогнищевої серозно-дескваматичної пневмонії, вираженого застійного венозного повнокров`я внутрішніх органів, набряку легень, вираженого набряку головного мозку, що підтверджується даними судово- медичної експертизи. Описані тілесні ушкодження виникли від ударної дії тупого предмету з обмеженою поверхнею незадовго до моменту надходження постраждалого до лікувального закладу.

15.06.2022 допитано за вказаним фактом в якості свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що працює машиністом в локомотивному депо «Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця». Так, 22.05.2022 перебуваючи на зміні разом з помічником машиніста ОСОБА_8 , приблизно о 18:10 годині вони прослідували в електровозі ВЛ11М6-501 поїзду № 2940 в складі якого знаходилось 54 порожніх вагони, по 2-й колії ст. Верхівцеве Придніпровської залізниці, з допустимою швидкістю 50 км/год. - без зауважень. По всіх станціях ними подавались звукові сигнали відповідно до інструкції. Ніяких перешкод чи сторонніх осіб на коліях під час руху не було. Коли вони прибули до ст. Дніпро-Головний Придніпровської залізниці, йому на мобільний телефон зателефонував чоловік, який представився працівником поліції та повідомив, що під час руху поїзду по ст. Верхівцеве, хвостовою частиною поїзду (останніми вагонами) було травмовано чоловіка

Постановою слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області закрито кримінальне провадження на підставі зібраних доказів, які свідчать про те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються порушення правил особистої безпеки при знаходженні на залізничній колії, виходячи з чого слідчий прийшов до висновку, що склад кримінального правопорушення згідно ч. 3 ст. 276 КК України у даному випадку відсутній.

Із протоколів допиту свідків, долучених до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбачається, що загиблий біг по колії за ОСОБА_9 під час руху вантажних вагонів перпендикулярно вагонам, після чого загиблий наздігнав ОСОБА_9 , з яким разом упав на між колійне покриття щебеня, відразу після чого, як вже встановлено, ОСОБА_5 впав непритомним на щебень від удару частиною вагону по голові.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

- якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки електропотяг відноситься до джерела підвищеної небезпеки, відшкодування спричиненої шкоди здійснюється незалежно від вини.

Згідно з роз`ясненням постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній або юридичній особі незаконним діями, або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати. зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість виражених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, зваженості та справедливості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказуванню не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди, є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України, Науменко проти України).

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, у пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Суд вважає, що передчасна втрата сина для будь-якої людини при наявності життєвих зв`язків між ними однозначно спричиняє моральні страждання, що мало місце і у даному випадку, чого відповідачем фактично не оспорювалось та не спростовано.

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21)).

Згідно з ч. 2 ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (Постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20).

У постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 357/6237/19-ц (провадження № 61-7935 св 20) Верховний Суд дійшов висновку про те, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується і моральна шкода внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, що узгоджується з пунктом 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

На підставі вищевикладеного та враховуючи ступінь, глибину та тривалість моральних страждань, понесених позивачами, страждань пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачів грошові кошти на відшкодування спричиненої моральної шкоди .

Разом з тим, враховуючи характер дій потерпілого ОСОБА_5 , а саме особисту необережність з його боку, яка сприяла виникненню шкоди, відповідно до ч. 2 ст. 1193 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 200 000 грн., тобто по 100 000 грн. кожному.

Відшкодування моральної шкоди в даному розмірі на думку суду буде співмірним із спричиненою позивачам моральною шкодою, та відповідатиме принципам розумності і справедливості і не матиме наслідком збагачення позивачів за рахунок відповідача.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави.

Оскільки позивачі у силу положень пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, а позов задоволено частково, то судовий збір у розмірі 2000 грн. стягується з відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представник позивачів, адвокат Таргоній Вадим Миколайович до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Єжи Ґеройця, буд. 5) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) в якості відшкодування моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Єжи Ґеройця, буд. 5) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) в якості відшкодування моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Єжи Ґеройця, буд. 5) на користь держави судовий збір в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення складений 12 листопада 2025 року.

Суддя О.А. Кожевник