УХВАЛА

13 листопада 2025 року місто Київ

Справа № 756/1975/25

Апеляційне провадження № 22-з/824/1483/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Желепи О.В., суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.

розглянув без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дикого Юрія Олеговича, про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ

Київський апеляційний суд постановою від 04 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Диким Ю.О. задовольнив частково. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 07 липня 2025 року - змінив. Збільшив розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10 000 грн до 30 000 грн. Збільшив розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10 000 грн до 18 000 грн. Збільшив розмір стягнутого з ОСОБА_2 на користь держави судового збору з 1 211,20 грн до 2131,70 грн.

10 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Дикий Ю.О. подав заяву про долучення доказів розміру витрат заявника на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення, у якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що Київський апеляційний суд у постанові від 04 листопада 2025 року не вирішив питання про розподіл судових витрат за результатом перегляду рішення суду першої інстанції. Водночас в апеляційній скарзі заявник зазначав орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу та заявив, що докази розміру понесених апелянтом судових витрат будуть надані суду в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України, тобто протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

З урахуванням викладено, колегія суддів розглядає подану заяву без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина восьма статті 83 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

У частині першій статті 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, суд зауважує, що:

- у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

- у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21, й підтримана Об`єднаною Палатою Верховного Суду в постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21, що за приписами частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути враховано судом.

Колегія суддів також враховує, що в постанові Верховного Суду від 29 травня 2025 року у справі № 757/40871/20 вказано, що «ухвалюючи додаткову постанову у цій справі щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій, апеляційний суд дійшов загалом обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви позивача у цій частині, оскільки до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції - 21 січня 2025 року представник позивача - Обухов В. В. не подав усіх достовірних доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу та не обґрунтував поважності причин неможливості подання доказів до вказаного часу. Заявником не було зазначено будь-яких поважних причин, які перешкоджали б подати відповідні докази до закінчення судових дебатів у справі».

У цій справі:

- 04 листопада 2025 року була ухвалена постанова Київського апеляційного суду;

- 10 листопада 2025 року до суду надійшла заява про долучення доказів та ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу;

- до заяви долучені, зокрема: (1) договір про надання правничої допомоги № 18 від 15 серпня 2024 року; (2) додаткова угода № 3 від 15 липня 2025 року; (3) акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 09 листопада 2025 року; (4) платіжна інструкція від 11 серпня 2025 року про сплату ОСОБА_1 адвокату Дикому Ю.О. 15 000 грн за правничу допомогу.

Разом із цим, обґрунтувань поважності причин не подання зазначених вище доказів суду, особливо тих, що датовані та мали місце до 04 листопада 2025 року, до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції, заява не містить.

Із матеріалів справи також не вбачається, що відповідні докази, зокрема додаткова угода № 3 від 15 липня 2025 року, у якій визначено розмір витрат на правничу допомогу, або платіжна інструкція від 11 серпня 2025 року про оплату послуг адвоката на суму 15 000 грн, долучалися до матеріалів справи будь-яким іншим чином, зокрема із позовом чи апеляційною скаргою.

Колегія суддів зауважує, що адвокат має змогу заздалегідь оформити акт (акти) приймання-передачі юридичних послуг принаймні у тій частині, яка стосується складення апеляційної скарги або відзиву (пояснень) на апеляційну скаргу, оскільки ці документи складають до початку розгляду справи по суті, а тому не існує жодних об`єктивних перешкод для складання відповідного акта та подання його до суду до закінчення дебатів у суді апеляційної інстанції.

Також суд наголошує, що якби долучені до заяви про розподіл судових витрат докази, зокрема договір із додатковою угодою до нього та/або платіжна інструкція на суму 15 000 грн, були подані до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції, то апеляційний суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат за результатами апеляційного перегляду, міг би врахувати їх і без акту приймання-передачі наданих послуг, складеного після ухвалення постанови апеляційним судом.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заявипредставника ОСОБА_1 - адвоката Дикого Ю.О. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, оскільки зміст такої заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 133, 141, 246, 260, 261, 268, 270, 389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дикого Юрія Олеговича, про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя-доповідач О. В. Желепа

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова