ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-н/753/1141/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Осіпенко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини та на утримання матері до досягнення дитиною трьох років, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання їх малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (одну четверту) частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з дати пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання матері ( ОСОБА_1 ) у розмірі 1/6 (однієї шостої) заробітку (доходу) і до досягнення дитиною трьох років.

Вивчивши заяву та долучені до неї письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суддя приходить до такого.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

При цьому, судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин.

Вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, визначені у ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Перелік вимог є вичерпним.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 цієї статті, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тому, у цьому випадку може бути виданий судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дитини.

Разом з цим, положення ст. 161 ЦПК України не передбачають видачу судового наказу, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання матері дитини.

Така вимога може бути заявлена окремо в порядку позовного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 цієї статті, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги, за якими вона просить видати судовий наказ, не пов`язані між собою, закон не передбачає обов`язкового порядку їх спільного розгляду, ці вимоги не є основною та похідною між собою.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у видачі судового наказу в частині заявлених вимог про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання матері дитини.

При цьому, заявниці слід роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявниця у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання до Київського апеляційного суду.

Суддя: Л.М. Осіпенко