Справа № 565/2813/25
Провадження № 2/565/960/25
У Х В А Л А

14 листопада 2025 року м. Вараш

Суддя Вараського міського суду Рівненської області Бренчук Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд:

- розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Кузнецовським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №49 від 23 лютого 1997 року;

- визначити місце проживання/реєстрації неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з мамою ОСОБА_1 .

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, судом встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст.175, 177 ЦПК України.

У відповідності до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч.4, 5 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач зазначає, що з 2019 року кожен з подружжя живе окремим життям, просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з позивачем.

Згідно з ч.3. ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 вказано, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Висновок про визначення місця проживання дитини складається службою у справах дітей за місцем проживання дитини на підставі зібраних матеріалів відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дітей від 24 вересня 2008 року № 866.

Однак, позивачем не надано доказів звернення до служби у справах дітей за місцем проживання дітей для отримання такого висновку.

Згідно з ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивачу слід звернутись до служби у справах дітей за місцем проживання дитини та надати суду висновок про визначення місця проживання дитини, а також надати документи щодо характеристики з місця навчання дітей (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище позивача), акти обстеження житлово-побутових умов батьків, документи, що підтверджують право власності (користування) на житло.

Позивач звернулася до суду з позовною заявою яка містить дві вимоги немайнового характеру розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

У ст.6 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом 3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року становить 3 028 гривні.

На підтвердження сплати судового збору до позовної заяви позивачем долучено квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №21 від 11 листопада 2025 року, з якої вбачається, що позивачем сплачено 1 211,50 грн судового збору.

Відтак, позивачу слід доплатити судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (з розрахунку 3028,00х0,4).

Оплату судового збору в розмірі 1 211,20 грн. належить провести за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Вараська м.тг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача: UA0017471; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір за позовом ОСОБА_1 , Вараський міський суд Рівненської області.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати до суду докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі за належними реквізитами.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного, позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення зазначених вище недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 177, 185 України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, який рахувати з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення недоліків в зазначений строк позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Г.В.Бренчук