Номер провадження: 22-ц/813/5074/25
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Громіка Р.Д., Комлевої О.С.,

за участю: ОСОБА_1 та її адвоката Судакова В.В.,

та представника ОСОБА_2 адвоката Бойко Н.І.,

розглянув клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Бойко Наталії Іванівни про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування жилим приміщенням та вселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Воронюк Максим Олександрович, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року, -

ВСТАВНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування жилим приміщенням та вселення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Судаков В.В. звернулась до суду із апеляційною скаргою.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування жилим приміщенням та вселення задоволено.

Вселено ОСОБА_1 до житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

Встановлено порядок користування ОСОБА_1 будинком за адресою АДРЕСА_1 наступним шляхом:

Виділено в спільне користування співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступні приміщення, площею 259,1 кв.м: приміщення № 1-1 гараж площею 37,5 кв.м; приміщення № 1-2 басейн площею 76,3 кв.м; приміщення №1-3 хол площею 19,1 кв.м; приміщення №1-4 підсобне площею 4,3 кв.м; приміщення №1-5 сауна, площею 7,7 кв.м.; приміщення -6 - пральня площею 10,7 кв.м, ; приміщення №1-7 котельна, площею 11, 2 кв.м.; приміщення №1-11 -коридор площею площею 7,1 кв.м.; приміщення №1-11 передпокій, площею 24,1 кв.м; приміщення №1-13 коридор, площею 4, 5 кв.м; приміщення №1-16 кухня, площею 27, 3 кв.м, приміщення 1-18 - коридор площею 29,3 кв.м.

Виділено ОСОБА_1 наступні приміщення: приміщення №1-10 кладова, площею 6,6 кв.м; приміщення №1-19 площею 20,4 кв.м площею 6,5 кв.м; приміщення №1-20 - ванна площею 12,1 кв.м, частина із приміщень спільного користування 129,55 кв.м (266,7 кв.м. х1/2), яка складає 1/3 частину (168,85 кв.м./507 кв.м), що відповідає її ідеально належній частині.

Виділено ОСОБА_3 наступні приміщення: приміщення №1-8 тренувальний зал площею 36,9 кв.м; приміщення №1-9 кладова, площею 8,8 кв.м; приміщення №1-14 санвузол площею 6,5 кв.м; приміщення №1-19 житлова, площею 20, 4 кв.м; приміщення №1-20 ванна, площею 12, 1 кв.м; приміщення №1-15 кабінет, площею 20,2 кв.м; приміщення №1-17 вітальня площею 31, 8 кв.м; приміщення №1-21 житлова площею 22,6 кв.м; 1-22- житлова площею 31,8 кв.м, приміщення -1-23 мансандра площею 50, 2 кв.м, частина із приміщень спільного користування 129,55 кв.м. (259,1 кв.м. х1/2), загальною площею 338, 35 кв.м, яка складає 2/3 частини (338,35 кв.м./507 кв.м), що відповідає його ідеально належній частині.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 681,60 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 783,60 грн.

Постановою Верховного Суду від 27 червня 2024 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Одеського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року.

25 жовтня 2024 року представник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , - адвокат Воронюк М.С. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року, та змінити рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , адвоката Воронюка Максима Сергійовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року, та на постанову Одеського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року.

03 квітня 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Воронюк М.О., звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року, та змінити рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року, зазначаючи, що він не є учасником справи та не приймав участь у її розгляді ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, однак вищезазначеними судовими рішеннями порушуються його права.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року визначено склад суду, а саме: головуючий суддя Драгомерецький М.М., судді учасники колегії: Громік Р.Д., Комлева О.С..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Воронюк Максим Олександрович, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 червня 2025 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

10 вересня 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Н.І. звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження в даній справі до прийняття Приморським районним судом м. Одеси рішення яке набрало законної сили у цивільній справі №522/1352/24 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права власності, стягнення суми вартості 1/3 частини житлового будинку, визнання права власності.

В обґрунтування клопотанняпро зупинення провадження зазначено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2024 року у справі №522/1352/24 відкрито загальне позовне провадження за позовом ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_1 про припинення права власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , стягнення суми вартості 1/3 частини житлового будинку, визнання права власності за ОСОБА_3 на 1/3 частину вказаного будинку. Отже, у разі задоволення позову ОСОБА_3 у цивільній справі №522/1352/24, та набрання рішенням законної сили, права ОСОБА_1 на спірний будинок будуть припинені, а відтак, предмет спору в справі №522/18535/20, яка наразі переглядається в апеляційному порядку, втратить свою релевантнійсть, що є підставою для закриття провадження у справі. Прийняття остаточного рішення у справі №522/18535/20 напряму залежить від прийняття рішення у справі №522/1352/24, оскільки між цими справами є тісний матеріально-правовий зв`язок.

Заслухавши представника ОСОБА_2 адвоката Бойко Н.І., яка підтримала клопотання про зупинення провадження у справі, ОСОБА_1 та її адвоката Судакова В.В., які заперечували щодо клопотання, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи клопотання про зупинення провадження, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні клопотання, з огляду на наступне.

У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Ознайомившись із клопотанням про зупинення провадження у даній справі, враховуючи предмет спору в даній справ, наявні в матеріалах докази, колегія суддів не вбачає правових підстав, відповідно до вимог ст. 251 ЦПК України, для зупинення провадження в даній справі до прийняття Приморським районним судом м. Одеси рішення, яке має набрати законної сили у цивільній справі №522/1352/24 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права власності, стягнення суми вартості 1/3 частини житлового будинку, визнання права власності. Оскільки за змістом п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

При цьому, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення цивільної справи №522/1352/24, апеляційний суд не вбачає.

Окрім вищезазначеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, №30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі №6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

На підставі вищевикладеного, враховуючи норми ЦПК України, якими врегульовано підстави для зупинення провадження у справі, враховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, та те, що не встановлено об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення цивільної справи №522/1352/24, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Бойко Н.І. про зупинення провадження в справі.

Згідно ч. 2 ст. 381 ЦПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251-253, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Бойко Наталії Іванівни про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування жилим приміщенням та вселення залишити без задоволення, продовжити розгляд справи.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 14 листопада 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

О.С. Комлева