У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"31" жовтня 2025 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., вивчивши на відповідність вимогам ст.175,177 ЦПК України матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

01.09.2025 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат - Єлісєєв Дмитро Олексійович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яка в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передана на розгляд судді І.В.Коваленко.

Перевіривши матеріали позовної зави та долучених до неї документів, судом встановлено такі недоліки.

Позовна заява не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України.

Згідно із пунктом 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною другою статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивачем у позовній заяві зазначено адресу відповідача: АДРЕСА_1 .

16 вересня 2025 року, згідно ч. 7 ст. 187 ЦПК України, на звернення суду отримана інформація про відсутність реєстрації відповідача ОСОБА_2 в реєстрі ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва».

Суддею також було здійснено запит до Державної міграційної служби України щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Із відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України вбачається, що за наявними даними ДМС місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено.

Відповідно до частини шостої статті 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

У позовній заяві позивачем вказано, що від шлюбу сторони дітей не мають.

Разом з тим, відсутні докази домовленості подружжя про те, що справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Таким чином, підстав для застосування ч. 1 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ЦПК України при визначенні підсудності справи немає.

Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Будь-які відомості щодо майна відповідача чи останнього відомого зареєстрованого його місця проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи) в матеріалах позову відсутні.

А відповідно до ч.10 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Тобто, позовна заява про розірвання шлюбу подається до суду саме за зареєстрованим місцем проживання відповідача. У разі наявності на утриманні спільних неповнолітніх дітей, така позовна заява може бути подана за місцем реєстрації позивача, а у разі відсутності даних про місце реєстрації чи відсутності реєстрації відповідача, позовна заява може бути подана за місцем знаходження майна відповідача чи останнім відомим місцем його проживання чи перебування.

Відповідно до інформації, яка міститься у позовній заяві та доданих до неї документах, відповідач ОСОБА_2 є громадянином Ліванської Республіки.

Вирішуючи питання щодо форми і змісту позовної заяви за участю іноземного елементу, суди України повинні керуватися як нормами ЦПК України, так і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів.

Визначення поняття «іноземний елемент» наведено у п. 2 ч. 1 ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право». Іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Розглядаючи справи за участю іноземного елемента, судам слід з`ясовувати наявність чинного між державами договору та за його наявності - порядку регулювання спірних правовідносин, що виникли.

Статтею 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачені загальні правила підсудності судам України справ з іноземним елементом. Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі

В даному випадку, оскільки до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували факт реєстрації чи фактичного проживання відповідача на території АДРЕСА_1 , відповідно діючого законодавства, відсутні будь-які відомості, що підтверджують знаходження на території Дніпровського району м. Києва будь-якого майна у власності відповідача чи дані про те, що останнім відомим місцем проживання відповідача є саме Дніпровський район м. Києва, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо підсудності позовної заяви Дніпровському районному суду м. Києва.

У зв`язку з наведеним позивачу необхідно привести позов у відповідність до вимог ст. 175 ЦПК України, надати докази на підтвердження останнього відомого зареєстрованого місця проживання відповідача саме в Дніпровському районі м. Києва з метою вирішення підсудності даної справи Дніпровському районному суду м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вищевказаних порушень ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута їй.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://www.reestr.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :