Справа № 182/4038/24
Провадження № 2/0182/1657/2025
04.11.2025 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого Рунчевої О.В.
секретаря Паламарчук П.Ю.,
розглянувши в залі суду в м. Нікополі у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Козадаєва Наталя Юріївна, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, -
23.07.2024 року представник позивача ОСОБА_3 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.
02.04.2025 року представник надала суду уточнену позовну заяву з тими ж позовними вимогами, але зазначивши позивачем правонаступника померлого первісного позивача ОСОБА_4 . Позовні вимоги мотивує, посилаючись на наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла донька позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частини квартири АДРЕСА_1 . 1/2 частина вказаної вище квартири належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 16 листопада 2012 року. 1/4 частина даної квартири належала ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності від 25 листопада 1997 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла. Спадкоємцем після її смерті була ОСОБА_4 , яка спадщину прийняла належним чином, звернувшись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа №182/4038/24), але своє спадкове право не встигла оформити. Заповіту ОСОБА_4 за життя не склала. Спадкоємцем першої черги є її мати.
Позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті доньки, але постановою від 06.03.2025 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона не надала нотаріусу документ, що посвідчує право власності ОСОБА_5 на частину спадкового майна, та у зв`язку з тим, що проведено реконструкцію квартири без дозвільних документів.
На даний час ОСОБА_1 бажає оформити спадщину після смерті доньки, але в нотаріальному порядку цього зробити не може і для захисту свого спадкового права вимушена звернутись до суду, обравши такий спосіб захисту, як визнання права власності на це майно.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання (а.с. 26-27).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.08.2024 року у приватного нотаріуса Апалькова Є.В. витребувано матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_5 (а.с.28-29).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.11.2024 року зупинено провадження по справі у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_4 терміном на 6 місяців до залучення до участі у справі правонаступника (а.с.62).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.04.2025 року відновлено провадження по справі (а.с.79).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.07.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.86-87).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.08.2024 року у приватного нотаріуса Апалькова Є.В. витребувано матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_4 (а.с.88-89).
В судове засідання сторони не з`явились.
04.11.2025 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 93).
Відповідач ОСОБА_2 про дату розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом надсилання судової повістки на останню відому адресу її реєстрації, про що свідчить поштовий конверт (а.с.92), згідно якого поштове відправлення повернулось до суду за відсутністю адресата за вказаною адресою. Причину неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про слухання справи без її участі на адресу суду не направила. У відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд дійшов до наступного висновку.
На підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 . Факт родинних відносин підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.101). Прізвище ОСОБА_6 позивач змінила на ОСОБА_7 при реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 (а.с.100).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.60).
Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частини квартири АДРЕСА_1 .
Згідно довідки №660 від 13.06.2024 року, наданої КП «Нікопольське РБТІ» ДОР», частина згаданої вище квартири належить ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 16.11.2012 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Маєвською О.Ю., реєстраційний номер №1521; частина даної квартири належить ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25.11.1997 року, виданого Нікопольським ЖЕО; частина даної квартири належить ОСОБА_9 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25.11.1997 року, виданого Нікопольським ЖЕО (а.с.9).
ОСОБА_5 є рідною сестрою позивача. ОСОБА_9 є донькою ОСОБА_5 та, відповідно, племінницею позивача. Дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » вона змінила на « ОСОБА_11 » при реєстрації шлюбу з ОСОБА_12 (а.с.48 зворот, 46 зворот).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла (а.с.37 зворот). Після її смерті приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Апальковим Є.В. заведено спадкову справу за №284/2023, копія якої міститься в матеріалах даної справи (а.с.35-51).
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частина 2 ст. 1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 2 ст.1274 ЦК України встановлено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
Згідно матеріалів спадкової справи, спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 є її донька ОСОБА_2 , яка в шестимісячний строк відмовилась від спадщини на користь двоюрідної сестри - ОСОБА_4 (а.с.46).
ОСОБА_4 , в свою чергу, спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом шестимісячний строк (а.с.36). Постановою нотаріуса від 10.07.2024 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не надано документи, що підтверджують право власності ОСОБА_5 на частину у праві спільної часткової власності на спадкову квартиру, а згідно довідки КП «Нікопольське РБТІ» ДОР» в даній квартирі проведено реконструкцію без дозвільних документів (а.с.17).
У зв`язку з неможливістю оформити спадкові права в нотаріальному порядку ОСОБА_4 23.07.2024 року звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.
У зв`язку зі смертю позивачки розгляд даної справи було зупинено для залучення в якості позивача правонаступника померлої.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №13/2025, заведеної приватним нотаріусом Апальковим Є.В. після смерті ОСОБА_4 , із заявою про прийняття спадщини звернулась її мати - ОСОБА_1 (а.с.98). Але постановою нотаріуса від 06.03.2025 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надано документи, що підтверджують право власності ОСОБА_5 на частину у праві спільної часткової власності на спадкову квартиру, а також у зв`язку з тим, що згідно довідки КП «Нікопольське РБТІ» ДОР» в даній квартирі проведено реконструкцію без дозвільних документів (а.с.75).
Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. (пп..4.15 п. 4 глави 10 розділу II наказу Міністерство юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»).
Надати оригінал свідоцтва про право власності ОСОБА_1 не має можливості через його втрату, а має лише копію (а.с.8). При цьому належність спадкового майна померлій ОСОБА_5 підтверджується копією довідки КП «Нікопольське районне БТІ» ДОР» № 660 від 13 червня 2024 року (а.с. 9) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 386897701 від 15 липня 2024 року (а.с.18).
Також, відповідно до довідки КП «Нікопольське районне БТІ» ДОР» № 660 від 13 червня 2024 року збільшена загальна площа квартири АДРЕСА_1 на 1,4 кв.м. (з них збільшена на 2,0 кв.м. внаслідок перерахунку площі балкону згідно діючого порядку проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна та зменшена на 0,6 кв.м. за рахунок реконструкції квартири без дозвільних документів), зменшена житлова площа на 16,5 кв.м. за рахунок реконструкції квартири без дозвільних документів.
Коли та ким була проведена зазначена реконструкція квартири, наявна чи відсутня заява для отримання відповідних дозвільних документів, позивачу не відомо.
Для захисту свого спадкового права ОСОБА_1 звернулась до суду, вибравши такий спосіб захисту, як визнання права власності на це майно, визначений п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частина 5 статті 1268 ЦК України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, суд вважає, що її право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.
Враховуючи викладене вище, дослідивши представлені докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, ст. ст. 15, 16, 1216, 1218, 1225, 1266,1268 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 51, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Козадаєва Наталя Юріївна, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на частини квартири АДРЕСА_1 (загальна площа 64,1 кв.м, житлова площа 30,5 кв.м) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , з подальшим введенням в експлуатацію.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. В. Рунчева