Провадження № 2/211/3470/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі, головуючого судді Грубника О.М., за участю секретаря судового засідання Бодрухіної Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини без розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13 грудня 2016 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, про що 13 грудня 2016 року Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №555.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась донька ОСОБА_3 , про що 09 січня 2019 року Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, складено відповідний актовий запис № 06.

Наразі дитина фактично зареєстрована та проживає із позивачем. Також, дитина має тяжке хронічне захворювання аутоімунний гепатит ІІ типу та потребує постійного медичного спостереження, постійної гормональної терапії. Лікування вимагає значних регулярних фінансових витрат.

Шлюб між подружжям не розірваний, але фактично вони як чоловік та жінка не ведуть спільного господарства, не підтримують нормальні шлюбні відносини, тобто не реалізують належні права та обов`язки передбачені Сімейним Кодексом України.

За таких умов позивачу важко самостійно утримувати малолітню дитину та забезпечувати для неї сприятливий та достатній рівень життя. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглядати справу за її відсутності.

Відповідач до суду не з`явився, причину неявки не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутність сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, тобто за правилами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 13 грудня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3 зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Шлюб між подружжям не розірвано, однак вони не ведуть спільного господарства.

Спільна дитина - ОСОБА_3 проживає разом з позивачем по справі - ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Крім того, спільна дитина має тяжке хронічне захворювання - аутоімунний гепатит ІІ типу, що потребує постійного медичного нагляду та гормональної терапії. Це підтверджується виписками із медичної амбулаторної карти хворого, що містяться в матеріалах справи.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем за контактом, тобто має стабільний дохід, проте у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачу на утримання їх спільної дитини.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до частин 1, 3 статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, суд виходить з вимог ст.182 СК України і враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача та стан здоров`я спільної дитини.

Слід також зазначити, що у відповідності до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З огляду на вищенаведені норми діючого законодавства України, при визначенні розміру аліментів суд враховує бажання позивачки на їх отримання саме в частці від заробітку (доходу) відповідача, а також мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, обов`язок відповідача утримувати дитину та вищезазначені положення Сімейного кодексу та ЦПК України щодо можливості визначення розміру аліментів саме у частці від доходу її батьків, рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, а також ту обставину, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, що тягне за собою більше витрат.

Доказів щодо неможливості сплачувати аліменти відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд вважає доведеним позивачем факт того, що їх спільна з відповідачем має хронічне захворювання, у зв`язку з чим позивачу необхідно витрачати більше коштів на лікування дитини. Але, на думку суду, це не є підставою для збільшення частки аліментів з 1/4 на 1/3. Крім того, позивач не позбавлена можливості у подальшому звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на лікування дитини.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позов про стягнення аліментів був поданий 30.06.2025 року, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211, 20 грн., оскільки позивачка звільнена від його сплати за вимогу про стягнення аліментів згідно ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 180, 182, СК України, ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 289 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини без розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду 30.06.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до п.1 ст.430 ЦПК України рішення у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.М.Грубник