ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/3096/24
Номер провадження 22-ц/818/1760/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

представника позивача адвоката Рудницької Ю. І.,

представника відповідача адвоката Русанова Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 28 листопада 2024 року в складі судді Гуменного З.І. по справі № 636/3096/24 за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (далі АТ «СЕНС БАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 08 січня 2023 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якої позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

12 серпні 2022 року загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" затверджено рішення про зміну найменування АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс Банк".

Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 198 719,43 грн, яку Банк просив стягнути разом з судовими витратами.

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 28 листопада 2024 року позов АТ «СЕНС БАНК» залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження заявлених ним обставин, а саме існування між сторонами кредитних відносин, погодження умов кредитування та, відповідно, наявності заборгованості, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні. Також, вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 501230577 від 28 січня 2020 року, станом на 12 лютого 2024 року тіло кредиту відповідачем було погашено в повному обсязі.

На вказане судове рішення 10 січня 2025 року через систему «Електронний суд» АТ «СЕНС БАНК» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, Банк просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір заборгованості відповідача підтверджено належними доказами, а саме - випискою з банку та розрахунком заборгованості.

Відповідно до вказаної виписки відповідачу було видано платіжну картку та відкрито карткових рахунок, на який встановлено кредитний ліміт. Відповідач користувався грошима, отримав кредитну картку, частково сплачував заборгованість за договором.

28 січня 2020 року ОСОБА_1 шляхом підписання кредитного договору підтвердив акцепт Публічної пропозиції та укладення договору між ним та банком на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці www.alfabank.ua або у разі її подальшої зміни за іншою електронною адресою, що буде вказана в договорі.

Доказів сплати заборгованості за кредитним договором у розмірі більшому ніж це зазначено позивачем у розрахунку заборгованості відповідачем не надано, як і свого контррозрахунку, що спростовує розмір боргу.

Відповідно до розрахунку заборгованості, у відповідача існує заборгованість за тілом кредиту 42921, 50 грн (колонка 26, рядок 48 розрахунку заборгованості), якій не було надано належну оцінку судом першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача адвоката Рудницького Ю. І., який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідача адвоката Русанова Г. В., який проти скарги заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

28 січня 2020 року ОСОБА_1 підписано оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501230577, відповідно до умов якої останній запропонував Акціонерному товариству «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа Банк») укласти з ним угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту - «кредит готівкою», сума кредиту 200 000 грн, процентна ставка 32 %, тип ставки фіксована, строк кредиту 24 місяців. Дата повернення кредиту 28 січня 2022 рік. Також, у заяві визначено умови кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії сума кредиту 200000 грн, процентна ставка - 26%, фіксована, строк дії кредитної картки 3 роки з моменту випуску (а. с. 4).

28 січня 2020 року АТ «Альфа-Банк» підписано акцепт пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 501230577 за вищевказаними умовами (а. с. 5).

Додатком № 1 до угоди від 28 січня 2020 року про надання кредиту № 501230577 сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (а. с. 4 зворот).

28 січня 2020 року ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту за умовами, аналогічними викладеними в оферті на укладання угоди про надання кредиту № 501230577 (а. с. 6 зворот).

Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», про що 30 листопада 2022 року внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 28).

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору від 28 січня 2020 року № 501230577 за ОСОБА_1 станом 12 лютого 2024 року обліковується заборгованість у розмір 198 719,43 грн (а. с. 16).

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 627 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1 та 2 статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ураховуючи викладене, встановивши фактичні обставини у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач належним чином взяті на себе кредитні зобов`язання за угодою про надання споживчого кредиту не виконував, унаслідок чого станом на 12 лютого 2024 року утворилася кредитна заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 28 січня 2020 року № 501230577, за ОСОБА_1 станом на 12 лютого 2024 року обліковується заборгованість у розмір 198 719,43 грн.

Вказаний розмір заборгованості відповідає вимогам закону та умовам договору та відповідачем зазначений розмір заборгованості не спростовано.

З урахуванням конкретних обставин даної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом, оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов кредитного договору.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову АТ «СЕНС БАНК».

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

При звернення до суду з позовом АТ «СЕНС БАНК» сплачено 3028 грн судового збору, за подання апеляційної скарги 3633,60 грн ( а. с. 3, 106).

Зважаючи, що позовні вимоги Банку задоволено, судові витрати у розмірі 6661,60 грн підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СЕНС БАНК».

Керуючись ст. ст. 367, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» задовольнити.

Заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 28 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) заборгованість за кредитним договором № 501230577 від 28 січня 2020 року у загальному розмірі 198 719 (сто дев`яносто вісім тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн 43 коп. та 6661 (шість тисяч шістсот шістдесят одна) грн 60 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 17 листопада 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина