Справа № 522/6230/25-Е
Провадження №2/523/3860/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"20" листопада 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

за участю секретаря Дзюби Г.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду 21 в м.Одесі, в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду з Приморського районного суду за підсудністю надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України, від імені та в інтересах якого діє адвокат Сечко Сергій Володимирович, до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02.10.2023р. у розмірі 66043,79 грн., пов`язаних з регламентною виплатою та сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позову МТСБУ вказувало на те, що в результаті ДТП, яка трапилася 02.10.2023 року з вини ОСОБА_1 , був пошкоджений автомобіль «КІА» р/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 . На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначена шкода потерпілій особі не була відшкодована винуватцем ДТП. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування, на підставі пп.«а» п.1 ч.1 ст.43 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до позивача, який здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 64596,79 грн. та здійснено оплату витрат на оплату послуг аварійного комісара в сумі 1447,00 грн На час звернення до суду в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 11.04.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження.

Відповідно до Закону України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів»» щодо зміни найменування місцевих загальних судів, з 25 квітня 2025 року Суворовський районний суд міста Одеси перейменовано на Пересипський районний суд міста Одеси.

Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Згідно з довідкою з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є адреса: АДРЕСА_1 , тому відповідач повідомлявся відповідно до вимог ст.128 ЦПК України шляхом направлення кореспонденції з суду ще на вказану адресу.

За наслідком викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак не повідомив суд про причини неявки, а відтак не з`явився без поважних причин, не скориставшись процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву.

При викладених підставах, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України, суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

02.10.2023 року о 10:27 в м.Одесі на пл.10 Квітня, водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. марки «Lifan 620», н/з НОМЕР_2 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, не надав перевагу в русі т.з. марки «KIA Sportage» н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п.п.16.11 ПДР, внаслідок чого транспортним засобам було завдано механічні пошкодження.

Постановою судді Приморського районного суду м.Одеси від 02.11.2023 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

04.12.2023р. ОСОБА_2 , власник автомобіля марки «KIA Sportage» н/з НОМЕР_1 , звернувся до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 02.10.2023р.з вимогою про відшкодування оціненої шкоди відповідно до ст.35 та п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до Звіту №17-10/23 про оцінку автомобіля визначення вартості автомобіля «KIA Sportage» н/з НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного пошкодженого при ДТП, кладеного оцінювачем ОСОБА_3 складає 72428,44 грн, тоді як його ринкова вартість визначена рівною 826638,64 грн.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 . власником транспортного засобу «KIA Sportage» н/з НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

Отже, в результаті дій відповідача, які стали причиною дорожньо-транспортної пригоди, завдано матеріальну шкодуавтомобілю «KIA Sportage» н/з НОМЕР_1 .

Так як зазначена шкода ОСОБА_1 не була відшкодована потерпілій особі, та оскільки на момент ДТП відповідач не мав договору цивільно-правової відповідальності, то водій пошкодженого автомобіля ОСОБА_4 з метою отримання відшкодування 04.12.2023р. повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та звернувся з відповідною заявою.

На підставі наказу по справі №96433 водію та власнику транспортного засобу ОСОБА_4 15.03.2024р. було виплачене визначено страхове відшкодування у розмірі 64596,79 грн згідно платіжної інструкції №847954.

Крім того, позивачем також сплачено вартість послуг аварійного комісара по справі №96433 яка склала 1447,00 грн. (платіжна інструкці №978519 від 30.11.2023р.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з нормами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п.1) ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України: транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому.

Отже, згідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Ст.1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.993 ЦК України).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 64596,79 грн. та витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1447,00 грн..

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279,280-283, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження: бульв.Русанівський, буд.8, м.Київ) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 64596 (шістдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто шість) грн. 79 коп., витрати на аварійного комісарау розмірі 1447 (одна тисяча чотириста сорок сім) грн.. 00 грн. та судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.К. Кисельов

Рішення складено та підписано 25.11.2025 р.