Справа №461/7948/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року. м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участі:

секретаря судового засідання Некоз М.Ю.

представниці відповідача Колюбінська О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення недоотриманої пенсії померлого спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення недоотриманої пенсії померлого спадкодавця.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 01 липня 2025 року, виданого Сокальською міською радою у Львівській області серії НОМЕР_1 актовий запис 284. Позивач є сином померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № НОМЕР_2 виданого 26 грудня 1976 року, актовий запис 24. Рішеннями Львівського окружного адміністративного суду в адміністративних справах: №380/12483/20 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління ПФУ у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дій - задоволено частково, рішення набрало законної сили 07.05.2021року,№380/15927/21 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління . ФУ у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дій - задоволено повністю, рішення набрало законної сили 18.04.2022 року, №380/3640/23 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, Рішення набрало законної сили 26.03.2023 року, №380/2279/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково, Рішення набрало законної сили 29.06.2024 року.

11.07.2024 року позивач звернувся до Пенсійного фонду України у Львівській області про надання інформації. У відповідь на заяву Пенсійний фонд України у Львівській області надав відповідь від 25.07.2025 за вих. №14857-15693/Г-52/8-1300/25, що за життя ОСОБА_2 не отримав кошти за рішеннями Львівського окружного адміністративного суду, всього покійному ОСОБА_2 не проведено виплати нарахованих пенсійних коштів в розмірі 442548,59 грн. На заяву про отримання виплат, позивачу Пенсійним фондом України у Львівській області було відмовлено, зазначивши, що Відповідно до частини 1 статті 61 Закону - 2262 передбачено, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей і залишились недоотриманими у зв`язку із його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, коли вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, крім того зазначено, що в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_2 зазначена адреса АДРЕСА_1 .Враховуючи наведене просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.10.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду.

22.10.2025 року представниця відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подала до суду відзив на позовну заяву.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просить позов задовольнити.

Представниця відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у судовому засіданні позовні вимоги заперечила та просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Зазначає, що позивач при зверненні до суду з позовом не зазначає про визнання права. Крім того ОСОБА_3 на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 у справі № 380/12483/20 нараховано доплату пенсії в сумі 92463,83 грн., від 16.03.2022 у справі № 380/15927/21 нараховано доплату пенсії в сумі 187110,79 грн., від 23.05.2023 у справі № 380/3640/23 нараховано доплату пенсії в сумі 80814,42 грн., від 31.07.2023 у справі № 380/13721/23 доплата відсутня, від 27.05.2024 у справі № 380/2279/24 нараховано доплату пенсії в сумі 82159,55 грн. До суду із позовом про стягнення недоплаченої суми пенсії, тим паче в розмірі 442548,49 грн. ОСОБА_2 не звертався. Судового рішення з цього приводу не існує. Щодо виплати даних коштів зазначає, що відповідно до ст. 8 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виплата пенсій за цим Законом, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно, виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України. Разом з тим що станом на сьогодні в Головному управлінні проведена робота щодо виплати заборгованості, яка виникла внаслідок виконання судових рішень, які набрали законної сили по 19.11.2020 року. Разом з тим ОСОБА_1 не було подано заяву відповідно до Порядку 3-1, відповідно підстав для виплати недоотриманої пенсії немає. Представниця відповідача також зазначає,що Грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу за судовим рішенням, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та не знаходяться на його рахунках. Тому виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету. Стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначених для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування Головного управління Пенсійного фонду, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанести необмеженій кількості осіб. Просить повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників, які не з`явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представниці відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 01 липня 2025 року, виданого Сокальською міською радою у Львівській області серії НОМЕР_1 актовий запис 284. /а. с. 18/.

ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 виданого 26 грудня 1976 року /а. с. 11/.

Рішеннями Львівського окружного адміністративного суду в адміністративних справах: №380/12483/20 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління ПФУ у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дій - задоволено частково, рішення набрало законної сили 07.05.2021року,№380/15927/21 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління . ФУ у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дій - задоволено повністю, рішення набрало законної сили 18.04.2022 року, №380/3640/23 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, Рішення набрало законної сили 26.03.2023 року, №380/2279/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково, Рішення набрало законної сили 29.06.2024року

11.07.2024 року позивач відповідно до рішеннь Адміністративного окружного суду звернувся з заявою до Пенсійного фонду України у Львівській області про надання інформації /а.с 7. /.

У відповідь на заяву Пенсійний фонд України у Львівській області надав відповідь від 25.07.2025 за вих. №14857-15693/Г-52/8-1300/25, що за життя ОСОБА_2 не отримав кошти за рішеннями Львівського окружного адміністративного суду,всього покійному ОСОБА_2 не проведено виплати нарахованих пенсійних коштів в розмірі 442548,59 грн./а.с.-7/

ОСОБА_1 було долучено до заяви копію паспорта мого померлого батька ОСОБА_2 з відміткою на сторінці 10 про зареєстроване його місце проживання з 27.12.2005 до моменту смерті разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 ; копію витягу із будинкової книги квартири за адресою: АДРЕСА_2 для підтвердження факту реєстрації місця проживання померлого батька разом з позивачем в квартирі за цією адресою /а.с. 8,16-17/

25.07.2025 за вих. №14857-15693/Г-52/8-1300/25 Пенсійний фонд України у Львівській області надав відповідь /а.с. 19/

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Згідно статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок-його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з ч. 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася не доотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788- XII від 05.11.1991року, суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно з ст. 61 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сумі втому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Отже, зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово. Ці спадкоємці набувають право на спадщину в рівних частках.

Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити).

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року (справа № 428/6685/19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 зазначив, що тлумаченнястатті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченоїЦК Українипроцедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця.

Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно достатті 1227 ЦК Українине поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положеньстатті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту є як ефективними, так і такими, що відповідатимуть його змісту та системі права.

Крім того, спосіб захисту права чи інтересу має бути таким, щоб упозивача невиникала необхідність повторного звернення досуду (постанова Великої Палати Верховного Судувід 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц (п.58).

Ці тези стосуються саме засад ефективного судового захисту, а отже можуть бути враховані у цій частині при ухваленні рішення у справі.

Отже, право позивача на отримання пенсійних виплат має місце у випадку, якщо такі виплати були нараховані померлому або присуджені йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, проте померлим не була отримана. А тому позивач відповідно до вимог ст. 1227 ЦК України має право на отримання суми нарахованої пенсії ОСОБА_2 що належала йому за життя і залишилась недоотриманою, у зв`язку з його смертю. Відтак позивач, прийнявши спадщину від померлого, має право на отримання усієї суми недоотриманої пенсії.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 4425.49 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 19, 60, 61, 81, 169, 208, 212- 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 328, 392, 1216, 1217, 1227, 1268 ЦК України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ЄДРПОУ 13814885 79000, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) нарахованої батьку позивача ОСОБА_2 , відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/2483/20 у розмірі 92463,83,00 грн., рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/15927/21 у розмірі 187110,79 грн., рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/3640/23 у розмірі 80814,42 грн., та рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/2279/24 у розмірі 82159,55 грн., у загальному розмірі 442 548,49 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ЄДРПОУ 000, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) 4425,49 грн. судового збору.

Повний текст судового рішення складено 20.11.2025 року

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р. Юрків.