Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/852/25
Провадження № 2/650/1007/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Хомик І.І.,

за участю секретаря Дорошенко Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої звернувся представник - адвокат Бєліков Андрій Андрійович до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості по виплаті орендної плати, витрат на правничу допомогу та сплачений судовий збір,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Бєліков А.А., звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості по виплаті орендної плати, витрат на правничу допомогу та сплачений судовий збір, обґрунтовуючи вимоги наступними доводами.

05.08.2010 року позивач уклала договір оренди землі № 4АА1500022 з ТОВ «ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ», передавши орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 8,9714га з кадастровим номером 65206867:03:019:0019.

18.09.2015 року сторони уклали угоду про заміну сторони у договорі оренди, передавши нею право оренди земельної ділянки новому орендарю ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».

28.12.2017 року сторони уклали додаткову угоду про заміну сторони у договорі оренди, за якою право оренди на земельну ділянку перейшло новому орендарю ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».

Додатковою угодою визначено термін дії договору до 31.12.2027 року. Орендна плата складає 5.91 % від нормативної грошової оцінки землі, за повний рік оренди. Нормативна грошова оцінка землі становить 308539.66 грн. Відповідно до додаткової угоди встановлено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року.

Крім того 21.06.2006 року позивачем укладено договір оренди земельної ділянки № 4АА71500037 з ТОВ «ЮГТРАНЗИТСЕРВІС -АГРОПРОДУКТ» щодо земельної ділянки загальною площею 17.9431 га кадастровий номер :03:019:0017.

20.01.2015 року сторони уклали угоду про заміну сторони у договорі оренди, залучивши нового орендаря ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».

28.12.2017 року сторони уклали додаткову угоду про заміну сторони у договорі оренди, за якою право оренди належної позивачу земельної ділянки перейшло новому орендарю ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».

Відповідно до додаткової угоди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5.91% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 617079.32 грн. Орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року. Договір укладено строком до 31грудня 2027 року.

Проте, станом на день подання позовної заяви, жодних виплат заборгованості з орендної плати відповідачем не здійснено.

Відповідачем порушені умови договору оренди та не сплачено орендну плату за 2022, та 2024 роки. Загальна сума боргу за вказаний період становить 164112.24 грн.

Вказані вище обставини підтверджують факт не добросовісності відповідача.

Таким чином, систематичне невиконання орендарем своїх обов`язків є достатньою підставою для розірвання договору оренди землі та стягнення нарахованої, але не сплаченої орендної плати.

Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» в судове засідання не з`явився, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, надав відзив на позовну заяву, зазначаючи, що позов є незаконним та необґрунтованим.

Позивачем не враховано, що з суми орендної плати, яка належить до виплати орендодавцю, орендарем, як податковим агентом, утримуються податки та збори передбачені чинним законодавством. Таким чином до виплати на рік орендна плата складає 44036.78грн.

Товариство здійснює свою діяльність на території Херсонської області, значна частина якої була окупована аж до 11.11.2022 року в т.ч. і сільські ради, де знаходяться масиви земельних ділянок товариства. В умовах дії непереборної сили майже всі працівники підприємства покинули територію області. Відновлення діяльності не відбулося, що обумовлює неможливість виплати орендної плати за 2022 рік. Вказану обставину підтверджує об`єднаним витягом з кримінального провадження № 0000075 від 12.04.2022 року.

При цьому посилається на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року.

Крім того, зазначає, що відповідно до розпорядження Херсонської обласної ради від 01.03.2023 року товариство було включено до переліку підприємств, які постраждали внаслідок обставин непереборної сили.

Крім того, зазначає, що відповідно до розпорядження Новорайської СВА від 06.02.2024 року та від 31.10.2023 року орендовані товариством земельні ділянки є непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами.

Крім того представником відповідача надані додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що територія Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети, крім того слід врахувати що відстань між Степнянською сільською радою та Горностаївською сільською радою Каховського району Херсонської області ,яка на сьогодні є окупованою рф, становить близько 20 км.

Просить врахувати позицію Миколаївського апеляційного суду, викладену у постановах від 14 та 15 жовтня 2025 року по справах №485/688/25 та №485/582/25.

Представник ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» у судове засідання не з`явився, хоч був належно повідомлений про час та місце слухання справи шляхом поміщення оголошення на сайті «Судова влада», заперечень на позов не надав, про причини неявки до суду не повідомив.

Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи по наявних у ній доказах, за відсутності сторін.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №064208 , позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:019:0017, загальною площею 17.94 га., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХХХХ, позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:019:0019 загальною площею 8.97 га . Право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , номер запису про право власності 31537937 та відповідно 37606567.

Вказані земельні ділянки розташовані на території Степнянської сільської ради Бериславського району, Херсонської області.

05.08.2010 року позивач уклала договір оренди землі № 4АА1500022 з ТОВ «ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ», передавши орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 8,9714га з кадастровим номером 65206867:03:019:0019.

18.09.2015 року сторони уклали угоду про заміну сторони у договорі оренди, передавши нею право оренди земельної ділянки новому орендарю ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».

28.12.2017 року сторони уклали додаткову угоду про заміну сторони у договорі оренди, за якою право оренди на земельну ділянку перейшло новому орендарю ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».

Додатковою угодою визначено термін дії договору до 31.12.2027 року. Орендна плата складає 5.91 % від нормативної грошової оцінки землі, за повний рік оренди. Нормативна грошова оцінка землі становить 308539.66 грн. Відповідно до додаткової угоди встановлено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року.

Крім того 21.06.2006 року позивачем укладено договір оренди земельної ділянки № 4АА71500037 з ТОВ «ЮГТРАНЗИТСЕРВІС -АГРОПРОДУКТ» щодо земельної ділянки загальною площею 17.9431 га кадастровий номер :03:019:0017.

20.01.2015 року сторони уклали угоду про заміну сторони у договорі оренди, залучивши нового орендаря ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».

28.12.2017 року сторони уклали додаткову угоду про заміну сторони у договорі оренди, за якою право оренди належної позивачу земельної ділянки перейшло новому орендарю ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».

Відповідно до додаткової угоди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5.91% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 617079.32 грн. Орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року. Договір укладено строком до 31грудня 2027 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 17.04.2025 року №1704/25-23 право оренди вказаних земельних ділянок перейшло до нового орендаря ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Земельним кодексом України, а саме статтею 96, передбачено обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату. Вказана норма кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка надає орендодавцю право вимагати своєчасного внесення орендної плати.

На підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди може бути достроково розірваний у разі невиконання орендарем своїх зобов`язань, визначених статтями 24, 25 цього закону та умовами договору.

Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.

Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до пункту «д» статті 141 Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 10 постанови від 06 березня 2024 року у справі № 902/1207/22, провадження № 12-80гс23, зробила наступний висновок щодо застосування норм права: «Застосовуючи в контексті спірних правовідносин статті 13, 17, 15 та 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340-IX, а також статті 3, 6, 627, 638, 640 ЦК України у відповідній редакції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що договір оренди землі є консенсуальним.

Слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі (це момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання для договорів з 01.01.2013), з якого у його сторін виникають права і обов`язки зобов`язального характеру, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права (третє речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час підписання Договору).

Абзац третій частини першої статті 15 та друге речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV імперативно встановлюють, що дата укладення договору оренди землі є істотною умовою цього правочину і саме з цієї дати починається перебіг строку його дії.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.

Земельним кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма Земельного кодексу України кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в укладеному Договорі оренди землі, а саме в п 29- «Орендодавець має право вимагати від орендаря в повному обсязі внесення орендної плати» та п.32 - «Орендар зобов`язаний розраховуватися з Орендодавцем по орендній платі».

На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Аналогічна умова зазначена у пункті 12.3 Договору оренди землі (у редакції від 26.12.2023 року).

У зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2022, 2023 та 2024 роках, є невиконанням обов`язків відповідача, передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання Договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору.

Загальною умовою виконання цивільно-правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з п. 2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельними ділянками, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховував на своєчасне отримання орендної плати за землю у відповідному розмірі. А отже в зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати, позивач був позбавлений можливості отримання матеріальних благ, на які розраховував при укладені Договору оренди землі.

Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Отже договір оренди землі можливо розірвати лише у разі систематичного порушення строків сплати орендної плати, разове порушення умов договору не є підставою для його розірвання. Несплата орендної плати, а також невиконання обов`язку щодо нарахування та сплати щорічних інфляційних витрат відповідачем є підставою для розірвання Договору оренди землі. Із зазначеного питання є відповідна позиція Верховного Суду України, викладена в постановах від 12 грудня 2012 року справа № 6-146цс12, від 28 вересня 2016 року № 6-977цс16, від 11 жовтня 2017 року № 6-1449цс17 і яка в силу ст. 263 ЦПК України повинна враховуватись судами при прийнятті рішення.

Сам факт систематичного порушення Договору оренди землі щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18, провадження №61-39488ск18.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Незалежно від того, несплата орендної плати була в повному обсязі або в частині.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди». Такого висновку дійшла об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, провадження № 61-41932сво18. Схожі висновки зроблено Верховним Судом у постановах від 17 червня 2021 року, справа № 485/784/20, провадження № 61-3760св21, та від 10 вересня 2021 року, справа № 650/628/19-ц, провадження № 61-21777св19.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зважаючи на вищевказані обставини, згідно Договору оренди землі, відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендодавцю орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки..

Отже, відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки до 31 грудня кожного поточного року по кожному договору, однак цього не виконав. Загальна сума боргу становить 164112.24 гривень.

Матеріали справи не містять жодних доказів сплати орендної плати відповідачем, зокрема платіжних документів, квитанцій або іншої інформації, що свідчила б про виконання ним грошового зобов`язання за договором. Натомість, представник позивача послідовно й обґрунтовано заперечує факт надходження будь-яких коштів у рахунок орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки.

Відповідач не скористався своїм правом надати докази сплати або пояснити причини невиконання зобов`язань, що відповідно до частини першої статті 617 ЦК України покладає на нього обов`язок доведення наявності обставин непереборної сили. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що орендна плата за вказані роки відповідачем не сплачувалася, а зобов`язання за договором оренди землі не виконано.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором оренди з причин, які не залежали від його волі або були наслідком форс-мажорних обставин. Відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за користування майном лише за умови, що його використання стало неможливим через обставини, за які він не відповідає.

Водночас відповідач не надав доказів , що мав об`єктивну неможливість використовувати орендовану земельну ділянку у своїй господарській діяльності. Зокрема, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що земельна ділянка не могла бути використана за її цільовим призначенням. Також відповідач не звертався до позивача з повідомленнями про наявність обставин, які унеможливлювали виконання ним договірних зобов`язань, не надав доказів причинно-наслідкового зв`язку між воєнними діями та неможливістю обробітку землі.

Таким чином, з урахуванням відсутності належних доказів об`єктивної неможливості використання земельної ділянки та невиконання відповідачем свого обов`язку щодо належного обґрунтування форс-мажорних обставин у конкретному правовідношенні, підстави для звільнення його від орендної плати відсутні.

Відповідач заперечуючи позовні вимоги, посилається на лист Торгово-Промислової Палати України від 28.02.22р. № 2924/02.1-7.1.

Цим листом засвідчені форс-мажорні обставини, які є обставинами непереборної сили, військова агресія рф проти України.

Однак, з урахуванням висновків Верховного суду, боржнику, у разі якщо він посилається як на причину невиконання зобов`язань на форс-мажорні обставини, слід надати докази того, що саме ці обставини перешкодили йому у виконанні зобов`язань.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач посилається на військові дії на території України та Херсонської області, але не надав доказів того, які саме обставини вплинули на його господарську діяльність.

Таким чином, з урахуванням відсутності належних доказів об`єктивної неможливості використання земельної ділянки та невиконання відповідачем свого обов`язку щодо належного обґрунтування форс-мажорних обставин у конкретному правовідношенні, підстави для звільнення його від орендної плати за 2022, 2023, 2024 рр. відсутні.

При цьому суд не приймає як доказ здійснення досудового розслідування за заявою відповідача, оскільки здійснюється воно за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.438КК України- порушення законів і звичаїв війни.

Сам факт наявності відкритого досудового розслідування не може звільняти боржника від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати.

Не надано суду доказів того, що новий орендар вказаної земельної ділянки ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на даний час здійснює господарську діяльність на земельній ділянці, виконує умови договору оренди, зокрема щодо цільового використання землі, її обробітку та сплати орендної плати.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором оренди з причин, які не залежали від його волі або були наслідком форс-мажорних обставин. Відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за користування майном лише за умови, що його використання стало неможливим через обставини, за які він не відповідає.

Водночас відповідач не довів, що мав об`єктивну неможливість використовувати орендовану земельну ділянку у своїй господарській діяльності. Зокрема, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що земельна ділянка не могла бути використана за її цільовим призначенням. Також відповідач не звертався до позивача з повідомленнями про наявність обставин, які унеможливлювали виконання ним договірних зобов`язань, не надав доказів причинно-наслідкового зв`язку між воєнними діями та неможливістю обробітку землі.

Наведена у відзиві позиція відповідача про необхідність врахування судом першої інстанції правової позиції Херсонського апеляційного суду у справі № 650/3776/24 не є позицією Верховного Суду у розумінні частини четвертої статті 263 ЦПК України. Відповідно до вказаної норми, суди під час розгляду справи зобов`язані враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені виключно у постановах Верховного Суду. Рішення Херсонського апеляційного суду у справі № 650/3776/24 не має обов`язкового характеру для суду першої інстанції у цій справі, оскільки воно не є джерелом права та не має преюдиційного значення для цього провадження.

Крім того, справа № 650/3776/24 розглядалася судом апеляційної інстанції з урахуванням конкретних фактичних обставин, встановлених у межах того провадження, які не є ідентичними встановленим у цій справі. Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували ідентичність обставин тієї справи та справи, що розглядається судом.

Таким чином, посилання відповідача на рішення Херсонського апеляційного суду не є належною підставою для звільнення його від виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати та не звільняє відповідачів від виконання умов договору оренди земельної ділянки.

Наведена у відзиві позиція відповідача про необхідність врахування судом першої інстанції правової позиції Миколаївського апеляційного суду у справі № 485/688/25 та № 485/582/25 не є позицією Верховного Суду у розумінні частини четвертої статті 263 ЦПК України. Відповідно до вказаної норми, суди під час розгляду справи зобов`язані враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені виключно у постановах Верховного Суду. Рішення Миколаївського апеляційного суду у справах № 485/688/25 та № 485/582/25 не має обов`язкового характеру для суду першої інстанції у цій справі, оскільки воно не є джерелом права та не має преюдиційного значення для цього провадження.

Крім того, вказані справи розглядалися судом апеляційної інстанції з урахуванням конкретних фактичних обставин, встановлених у межах того провадження, які не є ідентичними встановленим у цій справі. Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували ідентичність обставин тих справ та справи, що розглядається судом.

Таким чином, посилання відповідача на рішення Миколаївського апеляційного суду не є належною підставою для звільнення його від виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати та не звільняє відповідачів від виконання умов договору оренди земельної ділянки.

Щодо посилання відповідача на розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24, суд зауважує, що відповідне розпорядження саме по собі не є правовою підставою для звільнення відповідача від виконання договірних зобов`язань щодо сплати орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки. Це розпорядження носить виключно організаційно-декларативний характер та передбачає включення суб`єктів господарювання до переліку таких, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, для цілей звернення до державних органів чи участі в програмах підтримки. Однак воно не звільняє відповідача від цивільно-правової відповідальності, не скасовує зобов`язань, які покладені на нього договорами оренди землі, та не містить жодної імперативної норми щодо автоматичного припинення чи призупинення нарахування та сплати орендної плати.

Крім того, вказане розпорядження підлягає обов`язковому затвердженню на сесії обласної ради, про що прямо зазначено в його тексті. Відповідачем не надано доказів того, що розпорядження було належним чином затверджене та набуло чинності в установленому законом порядку. Водночас сам факт включення до переліку постраждалих суб`єктів не встановлює жодного факту, що безпосередньо впливає на зобов`язання відповідача за конкретним договором оренди та не свідчить про неможливість виконання саме обов`язку зі сплати орендної плати за спірну земельну ділянку.

Отже, посилання на розпорядження Херсонської обласної ради не є належним і достатнім доказом для звільнення відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань за договорами оренди земельних ділянок за вказані роки.

Відповідно до листа Головного управління ДСНС України у Херсонській області № 6603-2942/6616/3 від 11 червня 2025 року, направленого у відповідь на звернення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», піротехнічні розрахунки ДСНС до проведення робіт з розмінування (гуманітарного розмінування) на земельних ділянках, орендованих товариством на території Бериславського району Херсонської області, не залучались, а самі роботи з розмінування проводились іншими фаховими відомствами.

При цьому зазначено, що ймовірно, вищевказані земельні ділянки можуть бути потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами. Окремо наголошено, що у зв`язку із щоденними обстрілами з боку збройних сил російської федерації різними типами озброєння, Головне управління не може гарантувати безпеку при проведенні польових робіт на даних територіях.

У зв`язку з викладеним, ДСНС рекомендувало товариству звернутися до Херсонської обласної військової адміністрації, яка, згідно з розпорядженням від 6 березня 2023 року №101, визначає пріоритетність заходів із розмінування, координує їх виконання і може підтвердити статус відповідних територій.

Таким чином, з урахуванням відсутності належних доказів об`єктивної неможливості використання земельної ділянки та невиконання відповідачем свого обов`язку щодо належного обґрунтування форс-мажорних обставин у конкретному правовідношенні, підстави для звільнення його від орендної плати за 2022, 2023, 2024 рр. відсутні.

При цьому суд приймає до уваги як доказ лист-довідка Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 12.05.2025 року № 01-11/1052/25, згідно з якого вбачається, що земельні ділянки, які перебувають у оренді у ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», не використовуються, тобто обробіток їх не здійснюється, орендна плата та податкові платежі не сплачуються.

ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не приймало участі у обстеженні та розмінуванні земельних ділянок, що перебувають в оренді підприємства. Інші орендарі сприяли якнайшвидшому обстеженні земельних ділянок та їх найшвидшому використанні.

При цьому суд не приймає як доказ здійснення досудового розслідування за заявою відповідача, оскільки здійснюється воно за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.438КК України- порушення законів і звичаїв війни.

Сам факт наявності відкритого досудового розслідування не може звільняти боржника від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати.

Однак суд враховує ту обставину, що упродовж 2022 року відповідач не міг належно використовувати спірні земельні ділянки, оскільки вони перебували на території яка була тимчасово окупована рф з 09.04.2022 року по 11.11.2022 року і відповідно не міг провести посівну компанію та компанію по збору врожаю.

Тому суд вважає, що на підставі ч.6 ст. 762 ЦК України відповідач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використаним через обставини, за які він не відповідає.

Тому позовні вимоги в частині стягнення орендної плати за 2022 рік задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача.

Крім того суд встановив, що позивач поніс також інші судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу.

Однак доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу стороною позивача суду не надано, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Зважаючи на викладене, враховуючи вказані положення цивільного законодавства, земельного законодавства та керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263 265 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 в інтересах якої звернувся представник адвокат Бєлікова Андрія Андрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості по виплаті орендної плати, стягнення витрат на правничу допомогу, судовий збір задовольнити частково.

Розірвати договір оренди землі від 05 серпня 2010 року, укладений між ТОВ «ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ»(новий орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ) та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:019:0019, номер запису про право 37606693 , з урахуванням договору купівлі-продажу від 17.04.2025 року №1704/25-23.

Розірвати договір оренди землі від 21.06.2006 року укладений між ТОВ «ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ» (новий орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ) та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:019:0017, номер запису про право 31538047, з урахуванням договору купівлі-продажу від 17.04.2025 року №1704/25-23.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті орендної плати в сумі 109408,16 грн., та витрати на судовий збір в розмірі 4064.40 гривень.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» у стягненні заборгованості по виплаті орендної плати за 2022 рік та витрат на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК