КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/5269/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційноюОСОБА_1 , підписаною адвокатом Кайда Наталією Ярославівною, на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Коваленко І.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «ІНФОРМАЦІЯ_8», ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про захист честі, гідності та ділової репутації.

В обґрунтування позову вказує, що впродовж 2016 - 2017 років позивач брав участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів Збройних Сил України. З урахуванням вимог статей 5 та 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» набув статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням: серія НОМЕР_1 , виданим Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 «17» лютого 2016 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу зателефонував бойовий побратим і запропонував переглянути відео-ролик у телеграм каналі «ІНФОРМАЦІЯ_8» ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04 березня 2023 року, оскільки у ньому поширено інформацію про позивача, яка принижує гідність, честь та ділову репутацію.

Зазначає, що Telegram-канали часто використовуються редакціями ЗМІ як окремий канал доставки контенту своїм передплатникам. Виходячи з наведеного, Телеграм-канал за назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8» є стрічкою новин з елементами блогу. Користувач робить підписку на канал за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою регулярного отримання інформації. Телеграм-канал за назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8» створено ІНФОРМАЦІЯ_9, є публічним каналом, має постійне ім`я, адресу, його можна знайти пошуком у Telegram, будь-які публікації можна переглянути навіть без підписки. Використовується за формою блогу більш персоналізованою внаслідок способу доставки постів - користувачу не потрібно заходити і гортати стрічку, він отримує пост як повідомлення. Водночас використовується, як онлайн-медіа з метою доставки контенту своїм передплатникам. Автором, адміністратором Телеграм-каналу «ІНФОРМАЦІЯ_8» систематично розміщується інформація - запрошення підписників для огляду інформації на відео-хостингу YouTube на каналі «ІНФОРМАЦІЯ_8» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3

За вказаним посиланням позивачу стала відома наступна інформація: Дата реєстрації каналу «ІНФОРМАЦІЯ_8»: ІНФОРМАЦІЯ_4 , країна Україна. Мета створення каналу «ІНФОРМАЦІЯ_8»: викривати продажних і корумпованих політиків, та доносити цю інформацію на суд звичайних людей. Кількість підписників каналу «ІНФОРМАЦІЯ_8»: 4,4 тис. осіб (станом на 24.05.2023р.) Адміністратор, автор поширеної інформації каналу «ІНФОРМАЦІЯ_8»: ОСОБА_2 . Додатково на каналі розміщена інформація з посиланням на сторінки: 1.ОСОБА_2 у Інстаграмі, де зазначається інформація про власника: ОСОБА_2, Громадський діяч, ІНФОРМАЦІЯ_5 » у Телеграмі посилання на сторінку: ІНФОРМАЦІЯ_2, підписниками є 21738 тис. осіб (станом на 24.05.2023). 3. «ІНФОРМАЦІЯ_8» у Інстаграмі посилання неактивне (не відтворюється).

З вище наведеного стало відомо про Інформаційне агентство «ІНФОРМАЦІЯ_8» та адміністратора, автора поширеної інформації каналу «ІНФОРМАЦІЯ_8» ОСОБА_2 . Водночас, зі змісту Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стало відомо організаційно-правову форму Інформаційного агентства «ІНФОРМАЦІЯ_8», зокрема це: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «ІНФОРМАЦІЯ_8» ЮРПОУ НОМЕР_4), місцезнаходження: АДРЕСА_1; провадить діяльність за видом економічної діяльності: 63.91 Діяльність інформаційних агентств (основний), а отже на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «ІНФОРМАЦІЯ_8» поширюється дія Закону України «Про медіа» від 13 грудня 2022 року № 2849-ІХ.

Вказує, що засновником, керівником ТОВ «Інформаційне агентство ІНФОРМАЦІЯ_8» (ЄДРПОУ НОМЕР_4) є ОСОБА_2 , який провадить діяльність Товариства на: - відео-хостингу YouTube на каналі «ІНФОРМАЦІЯ_8» ( ІНФОРМАЦІЯ_6 підписниками якого є 4,27 тис. осіб (чотири тисячі двісті сімдесят осіб, станом на 24.04.2023р.); - телеграм - каналі «ІНФОРМАЦІЯ_8» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 підписниками якого є 21732 тис. осіб (станом на 15.05.2023), що свідчить про наявність у ТОВ «Інформаційне агентство «ІНФОРМАЦІЯ_8» (ЄДРПОУ - НОМЕР_4) ознак суб`єкта у сфері онлайн-медіа.

Вказує, що проглядаючи відео-ролик з поширеною інформацією у автора ОСОБА_2 на головному уборі відтворено найменування Інформаційного агентства «ІНФОРМАЦІЯ_8» та нашиті емблеми «ІНФОРМАЦІЯ_8», як на його головному уборі, так і на його верхньому одязі. На думку позивача, наведене є підтвердженням того, що саме ТОВ «Інформаційне агентство «ІНФОРМАЦІЯ_8» (ЄДРПОУ НОМЕР_4) поширило про нього недостовірну інформацію у телеграм - каналі «ІНФОРМАЦІЯ_8» ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.03.2023 р., а ОСОБА_2 є автором цієї поширеної інформації.

Переглядаючи відео-ролик у телеграм - каналі «ІНФОРМАЦІЯ_8» ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.03.2023 р. на: 1хв. 37 сек. (час) йдеться саме про позивача:

"… ОСОБА_4 пошол на *уй вместе с своим *лять конченим, храмим папой…".

Факт поширення даної Інформації для необмеженого кола осіб підтверджується скріншотом з Телеграм-каналу «ІНФОРМАЦІЯ_8» ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 та реакцією підписників цього телеграм - каналу, яка висловлена понад 202 учасниками та коментарями 16-ти учасниками.

Оскільки позивач є батьком ОСОБА_4 - міського голови міста Конотопської області, мова йде саме про позивача. Щодо поширеної інформації, що позивач нібито «...кончений...», що в перекладі на державну мову «…закінчений...», то така інформація, на думку позивача, не відповідає дійсності, оскільки він під наглядом лікаря психіатра не перебуває, за психіатричною допомогою ніколи не звертався. Щодо поширеної інформації «...храмой папа...», що в перекладі на державну мову «…шкутильгавий тато...», то така інформація, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності та честі (особисте немайнове право), адже після участі позивача в АТО в нього дійсно з`явилися певні проблеми зі здоров`ям - погано почали працювати суглоби, для зменшення навантаження на суглоби позивач ходить з паличкою.

Поширена Інформація відповідачем у телеграм - каналі «ІНФОРМАЦІЯ_8» ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 висловлена в брутальній, принизливій, непристойній формі, принижує гідність, честь та ділову репутацію позивача, як учасника АТО та як людини в цілому.

Звертає увагу, що він з відповідачем особисто взагалі незнайомий, тому така протиправна поведінка автора по відношенню до нього повинна бути розцінена, як поширення недостовірної негативної інформації про позивача, що порушує його особисті немайнові права, принижує його честь, гідність та ділову репутацію.

У зв`язку з такою Інформацією позивач втратив соціальне благополуччя та певні концептуальні цінності для належної самоорганізації особистості, а саме: наявна необхідність систематично виправдовуватися, коментувати свій стан здоров`я, зокрема побратимам, з якими позивач брав участь в АТО, у тому числі і у соціальних мережах мешканцям міста Конотоп, та репутаційно реабілітовуватися перед оточуючими у зв`язку із порушенням соціальних репутаційних зв`язків, як учасника АТО, що супроводжується погіршенням самопочуття та станом здоров`я. Відтак, внаслідок порушення немайнового права позивачу завдано і моральні страждання, що у своїй сукупності призвело до відшкодування моральної шкоди.

Крім цього, звертає увагу, що відповідач вже не вперше порушує права позивача, зокрема: ІНФОРМАЦІЯ_1 у телеграм - каналі «ІНФОРМАЦІЯ_8» ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив документ: договір купівлі-продажу квартири, що містить персональні дані позивача, а саме: рік народження, паспортні дані, РНОКПП та місце реєстрації позивача з доступом до нього необмеженому колу осіб, у зв`язку з чим позивач звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Зазначає, що поширення відповідачем недостовірної інформації завдало позивачу моральної шкоди, розмір якої оцінює у 250 000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд:

O визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_1 на повагу до його честі, гідності та ділової репутації, розповсюджену ТОВ «Інформаційне агентство «ІНФОРМАЦІЯ_8», ОСОБА_2 інформацію у телеграм - каналі «ІНФОРМАЦІЯ_8» ІНФОРМАЦІЯ_2 за посипанням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.03.2023 р. на: 1 хв. 37 сек. (час), цитування автора (пряма мова): «... ОСОБА_4 пошол на *уй вместе с своим *лять конченым, храмим папой...», що в перекладі на державну мову: « ОСОБА_4 пішов на *уй разом і своїм *лять закінченим, шкутильгавим татом».

O зобов`язати ТОВ «Інформаційне агентство «ІНФОРМАЦІЯ_8», ОСОБА_2 спростувати поширену відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію та протягом десяти днів з дати набрання рішення суду законної сили розмістити у телеграм - каналі «ІНФОРМАЦІЯ_8» ІНФОРМАЦІЯ_2 спростування недостовірної інформації під заголовком: «Спростування», текст наступного змісту: «Інформація, яка поширювалася: у телеграм - каналі «ІНФОРМАЦІЯ_8» ІНФОРМАЦІЯ_2 за посипанням ІНФОРМАЦІЯ_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 на: 1хв. 37 сек. (час), цитування автора (пряма мова): «... ОСОБА_4 пошол на *уй вместе с своим *лять конченым, храмим папой...», що в перекладі на державну мову: « ОСОБА_4 пішов на *уй разом і своїм *лять закінченим, шкутильгавим татом» є недостовірною, про що я - ОСОБА_2 публічно заявляю».

O стягнути з відповідачів моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 250 000 грн.

O стягнути судові витрати.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Заочнимрішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що вислови, які позивач просить спростувати, містять оціночні судження та є суб`єктивною думкою відповідача про особу позивача, не містять фактичних даних, дана інформація була поширена відповідачем у формі сатиричної насмішки, в стані загально-емоційного збудження, викликаного обуренням відповідача щодо відомих йому фактів, які в даному випадку не є предметом спору, а тому не вбачається, що інформація була висловлена ОСОБА_2 в брутальній, принизливій, непристойній формі та направлена на приниження честі, гідності чи ділової репутації позивача.

Суд зазначив, якщо позивач вважає, що оціночні судження або думки ОСОБА_2 принижують його гідність, честь чи ділову репутацію, він вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь (частина 2 статті 30 Закону України «Про інформацію»).

Окрім того, суд вказав, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позову в частині спростування поширеної відносно позивача інформації, відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Кайда Н.Я., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права. Посилається на формальний підхід до розгляду справи.

Вказує, що для позивача діє загальний тягар доведення позову:

1) факту поширення недостовірної інформації;

2) недостовірності цієї інформації.

Вказує, що позивачем доведено факт поширення інформації, її відношення до позивача, її недостовірність, а також те, що поширення інформації порушує особисті немайнові права позивача / апелянта, завдало шкоди відповідним особистим немайновим благам.

Вказує, що поширене відповідачем висловлювання за своїми стилістичними ознаками не може вважатись оціночним судженням, є повідомленням про факти, які можуть бути перевірені на предмет їх достовірності.

За словником нецензурних слів та виразів «кончений», що в перекладі на українську мову «кінчений» означає: 1) недорозвинений; 2) втрачений.

Стосовно висловлювання відповідача на адресу позивача таке як «шкутильгавий» слід розуміти те, що таке висловлювання носить явно образливий характер і є таким, що принижує честь та гідність ОСОБА_1 , як військовослужбовця. Скаржник вказує, що дійсно переніс операцію, пройшов відповідну реабілітацію і таке захворювання пов`язане з несенням служби в ЗСУ, про те позивач не є "храмой" (ходить без допоміжних засобів), втім про стан здоров`я апелянта відповідачу невідомо, адже вони особисто незнайомі і ніколи не зустрічалися, відповідач значно молодший за віком від позивача, спільних інтересів не мають та не служили разом в ЗСУ.

Стверджує, що виходячи з обставин справи, засад розумності, виваженості і справедливості, ураховуючи ступінь моральних страждань позивача, суд мав зробити правильний висновок, що розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 250 000,00 грн буде достатнім та справедливим у цій ситуації.

Мотивуючи наведеними, просить суд заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким вимоги позову задовольнити.

4. Позиція учасників справи.

В судовому засіданні представник скаржника ? адвокат Кайда Н.Я. апеляційну скаргу підтримала, просила скаргу задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, про причини неявки суд не повідомляли.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

5. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

6. Фактичні обставини справи, установлені судом.

Згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 (том 1 а.с. 17).

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , є учасником бойових дій, що підтверджено даними паспорта та посвідчення, виданого 17 лютого 2016 року (том 1 а.с.14-16).

На відео-ролику у телеграм - каналі «ІНФОРМАЦІЯ_8» ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.03.2023 р. на: 1хв. 37 сек. (час) ОСОБА_2 висловлено таке: "… ОСОБА_4 пошол на *уй вместе с своим *лять конченим, храмим папой…".

7. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Водночас відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У статті 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України) та право на недоторканність ділової репутації (стаття 299 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, ділової репутації фізичної та юридичної особи, а також про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин як: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації потрібно розуміти опублікування її у пресі, передання з використанням радіо, телебачення чи інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є така інформація фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Lingens v. Austria» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. У даній справі ЄСПЛ вказав, що: «Суд повинен нагадати, що свобода вираження поглядів гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» або тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості і широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе».

Так, фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Таким чином, згідно зі статтею 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (KARPYUK AND OTHERS v. UKRAINE, № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 06 жовтня 2015 року).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції уважав висловлювання відповідача ОСОБА_2 такими, що містять оціночні судження та є його суб`єктивною думкою, не містять фактичних даних, інформація була поширена у формі сатиричної насмішки.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки оспорювані висловлювання поширені у формі образи, містять ненормативну лексику та непристойні вислови, що виходить за межі загальноприйнятих моральних норм та принижує честь і гідність позивача, тобто порушує його особисті немайнові права, що призвело до заподіяння йому моральної шкоди.

У розумінні статті 277 ЦК України таке висловлювання не є недостовірною інформацією, а тому відсутні правові підстави для зобов`язання відповідачів спростувати зазначене. Проте, оскільки суб`єктивну думку відповідача висловлено у формі образи, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 , такі дії призвели до заподіяння йому моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються критерії розумності і справедливості.

Статтею 280 ЦК України встановлено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та/або моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд повинен враховувати характеру та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення, тощо) та інші обставини.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд враховує особу позивача, який має статус учасника бойових дій, внаслідок висловлювання на його адресу в непристойній формі порушено право останнього на повагу до його гідності та честі, відтак 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди буде відповідати засадам розумності, виваженості і справедливості.

Відповідно до статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи часткове задоволення позову, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 325,00 грн, який розраховано таким чином.

Позовну заяву подано до місцевого суду в 2023 році.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (тут та далі - в редакції, чинній станом на момент звернення до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною або юридичною особою позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації ставка судового збору становить: за позов немайнового характеру ? 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позов про відшкодування моральної шкоди ? 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в 2023 році становить 2684 грн, таким чином 0,4 розміру цієї суми становить 1073,60 грн, 5 розмірів цієї суми становить 13 420 грн.

Майнову вимогу позову задоволено на 4% (10 000,00 грн / 250 000,00 грн * 100%).

Позивачем при зверненні до суду із позовом за вимогу про відшкодування моральної шкоди сплачено судовий збір у розмірі 2500,00 грн, відтак із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, сплачений за звернення до суду першої інстанції, у розмірі 100,00 грн (2500,00 грн * 4%).

Позивачем при зверненні до суду із апеляційною скаргою за вимогу про відшкодування моральної шкоди сплачено судовий збір у розмірі 5625,00 грн, що відповідає змісту ухвали апеляційного суду від 29 січня 2025 року, відтак із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, сплачений за звернення до суду апеляційної інстанції, у розмірі 225,00 грн (5625,00 грн * 4%).

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Кайда Наталією Ярославівною, задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат 325,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова