У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

Справа № 569/21117/25

№ 2/183/6872/25

26 листопада 2025 року м. Самар

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д. О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2025 року до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, з посиланням на норми ЦПК України та порядок підсудності, визначений розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, яким змінено територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області і визначено Самарівському (Новомосковському) міськрайонному суду Дніпропетровської області, надійшла вказана справа з ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області про направлення справи за підсудністю. Справа передана головуючому судді 26 листопада 2025 року.

В позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області Прокоп`юк Раїси про відмову в проведенні реєстраційних дій № 80839286 від 15 вересня 2025 року; зобов`язати Департамент цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно об`єкту нерухомості, а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі заяви від 21 серпня 2025 року.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що вона звернулася до Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області з заявою про державну реєстрацію прав на її майно: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності, в підтвердження чого надано докази. 15 вересня 2025 року державним реєстратором відмовлено позивачеві в проведені державної реєстрації прав на квартиру з тих підстав, що на запит державного реєстратора повідомлено, що м. Сіверськодонецьк є окупованим та документи, що підтверджують право власності перебувають на тимчасово окупованій території України, не є вивезеними. Виключно з цих підстав державний реєстратор відмовила у проведенні реєстраційних дій за заявою, а тому позивач указує, що зазначене рішення порушує її права.

Дослідивши письмові матеріали справи, висновую про відмову у відкритті провадження з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивачем є фізична особа, відповідачем є Департамент цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Суд зазначає, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі має бути фізична особа).

За змістом п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій;

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг;

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Як установлено зі змісту позовної заяви, позивач звернулася до суду з позовом, у якому оскаржує рішення державного реєстратора щодо відмови їй у вчиненні дій з державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Підставою відмови державного реєстратора вказано те, що після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. Вказано невиконання заявником зазначених у рішенні вимог або неотримання на запит документів та/або інформації, необхідних для державної реєстрації прав, протягом 30 робочих днів.

Предметом позову у цій справі є визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, як службової особи відповідача щодо не проведення державної реєстрації права власності, зобов`язання вчинити дії з реєстрації права власності.

За ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Державним реєстратором відмовлено в державній реєстрації з посиланням на п. 8 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою передбачено, що підставою для відмови в державній реєстрації прав є те, що після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху.

Тобто, державним реєстратором відмовлено у реєстраційній дії не внаслідок встановлення спору про право власності позивача, оспорювання такого права іншою фізичною чи юридичною особою, а внаслідок реалізації державним реєстратором власної публічно-владної, управлінської функції при прийняття рішення по заяві позивача.

Таким чином, оскільки позивач у позові не порушує питання, пов`язане з визнанням за нею права власності на майно, захист свого права власності від інших осіб, висновую, що спір виник між сторонами з приводу здійснення відповідачем, як службовою особою суб`єкта владних повноважень делегованих йому законом повноважень та надання адміністративних послуг на підставі законодавства, тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

За п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини другої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Як зазначено у постанові ВП ВС від 28 листопада 2018 року у справі № 490/5986/17-ц, при визначенні юрисдикційності спору з державним реєстратором чи щодо оскарження дій державного реєстратора критерієм такого розмежування є предмет оскарження. Якщо позивач оскаржує дії державного реєстратора з приводу розгляду його заяви у контексті статті 24 Закону № 1952-IV, і цей спір не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, такий спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. Якщо позивачем оскаржуються дії державного реєстратора щодо вчинення їх за заявами третьої особи, тобто стосуються правовідносин, які виникли чи виникають між державним реєстратором і іншою, відмінною від позивача, особою, вбачається спір про право між позивачем та іншою особою щодо нерухомого майна, який повинен розглядатися у порядку цивільного чи господарського судочинства, залежно від суб`єктного складу сторін, та є за своєю природою приватноправовим спором.

З урахуванням указаного, висновую, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства. Крім того, на вказану справу поширюється юрисдикція виключно окружних адміністративних судів.

Таким чином, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у цивільній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186, 260, 261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з зазначеними позовними вимогами за підсудністю до окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала в повному обсязі складена і підписана 26 листопада 2025 року.

Суддя Д. О. Парфьонов