Єдиний унікальний номер 719/752/25
Номер провадження 2/719/247/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді Вербіцької М. В.,

з участю секретарки судового засідання Чорної В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі судових засідань Новодністровського міського суду Чернівецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

02 вересня 2025 позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.02.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 уклали електронний кредитний договір (акцептування оферти) про надання коштів у позику № 629491018, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» споживчий кредит продукту «СМАРТ» у розмірі 5 500,00 грн, на строк 30 днів (з можливістю продовження строку), тобто орієнтовна дата погашення суми кредитування 06.03.2021.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», наданого позивачем, заборгованість за основною сумою боргу станом на 06.04.2021 складає 5 500,00 грн, а за відсотками - 6 726,50 грн, а відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ТІЛІОН ПЛЮС», наданого позивачем, заборгованість за основною сумою боргу станом на 03.06.2021 складає 5 500,00 грн, а за відсотками - 14 063,50 грн.

Загалом позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 19 563,50 грн, а також судові витрати у розмірі 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області від 16.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.

Суд також постановив клопотання позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» про витребування доказів задовольнити та зобов`язати Банка-емітента Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» (, юридична адреса: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001; адреса для кореспонденції: вул. Набережна Перемоги, буд. 30, м. Дніпро, 49094; електронна адреса: ) надати суду належним чином завірені якісні копії документів, що містять таку інформацію:

- чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка НОМЕР_2;

- про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки НОМЕР_2 у період з період з 04.02.2021 по 09.02.2021 у сумі 5 500,00 грн;

- чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1

(РНОКПП: НОМЕР_1 );

- чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки НОМЕР_2 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

2. У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на картковий рахунок - маска карти НОМЕР_2 , за період з 04.02.2021 по 09.02.2021 у сумі 5 500,00 грн, витребувати інформацію у вигляді:

- первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Позичальника);

- повного номера рахунка маска Картки НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

3. У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_3 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за платіжною карткою маска картки НОМЕР_2, витребувати номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (клієнта банку) за платіжною карткою маска картки НОМЕР_2.

АТ КБ «ПриватБанк» ухвалу суду виконало, надало відповідні відомості та додаток, у якому зазначається рух коштів по банківській картці № НОМЕР_5 за період з 04.02.2021 по 09.02.2021 року.

25 вересня 2025 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву від 02.09.2025, у якому він заперечує протизадоволення позову.

В обґрунтування відзиву зазначає, що ознайомившись із позовною заявою ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» про стягнення з нього заборгованості, він дійшов переконання, що цей позов не може бути задоволений судом виходячи з такого. Стосовно вказаних позовних вимог сплинув строк позовної давності, зокрема, відповідно до ст. 261 ЦК України строк позовної давності складає три роки. Договір № 629491018 укладений 04.02.2021 року строком на 30 днів (пункт 1.2. вказаного договору). Тобто позикодавець ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» мав право звертатися до суду з 05.03.2021 р. по 05.03.2024 р., а позов був пред`явлений до суду неналежним позивачем 02.09.2025 р., про що можна зробити висновок, що позивач звернувся до суду з пропуском позовної давності, що має наслідком відмову в задоволенні позову. Також вівдповідач вказує у відзиві, що не надано належних доказів щодо того, що відбулося відступлення прав вимоги. Як вказує позивач на підставі договору про відступлення прав вимоги, що був укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Юніт Капітал», позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 629491018 від 04.02.2021 року. Відповідач вказує, що належних доказів щодо укладення договорів про відступлення прав вимоги між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не надано. Додатково також відповідач зазначає, що всі суми заборгованості були сплачені ним вчасно через термінали готівкового поповнення. Квитанції через те, що пройшов тривалий час, не збереглися, а позивач навіть не зазначає про здійснені ним платежі.

Враховуючи вище викладене ОСОБА_1 просить у задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 19 563,50 та стягненні судового збору у розмірі 2 422,40 грн відмовити.

07 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив за підписом представниці ОСОБА_2 , в якій зазнається, що 02.10.2025 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» отримано через засоби поштового зв`язку відзив на позовну заяву. Ознайомившись з відзивом позивач переконався, що запечення відповідача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Щодо строку позовної давності. .Відповідач стверджує про застосування строку позовної давності. Позивач вважає, що дане твердження є безпідставним, позаяк відповілно до ст. 257 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Проте термін закінчення строку позовної давності припав на час дії воєнного стану, а тому позовна давність вважається продовженою на строк дії в Україні воєнного стану. Отже, оскільки законодавець зупинив перебіг позовної давності, позивач дотримався її строків та реалізує своє беззаперечне право на справедливий суд відповідно до Конституції України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі по тексту - «Указ») на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Згідно з п. 19 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України 2022 року № 64/2022, доповнено пунктом 19, а саме : «У період дії воєнного стану в Уковіні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Уковня віл 24 потого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».Відповідно, дана норма передбачає, що строки, визначені статтями 257-359 (позовна давність), 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України продовжуються на строк його дії воєнного стану. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 квітня 2024 року у справі № 756/10176/23.

Якщо позовна давність спливає під час дії воєнного, надзвичайного стану, то останнім днем строку слід вважати перший робочий день після закінчення періоду дії в Україні воєнного, надзвичайного стану. Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року до 26 березня 2022 року. Аналогічними Законами України воєнний стан продовжувався з 26 березня 2022 року по 25 квітня 2022 року, з 25 квітня 2022 року по 25 травня 2022 року, з 25 травня 2022 року по 23 серпня 2022 року, з 23 серпня 2022 року по 21 листопада 2023 року. з 21 листопала 2022 року по 19 лютого 2023 року, з 19 лютого 2023 року по 20 травня 2023 року та з 20 травня 2023 року по 18 серпня 2023 року, з 18 серпня 2023 року до 14 лютого 2024 року, з 14 лютого 2024 року до 14.05.2024 року, з 14.05.2024 року до 12.08.2024 року, з 12.08.2024 до 10.11.2024, з 10.11.2024 до 08.02.2025, з 08.02.2025 до 09.05.2025, з 09.05.2025 до 07.08.2025, з 07.08.2025 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні ще на 90 діб. Позивач також просить звернути увагу, що є позитивна практика суду щодо позовної давності, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану. Отже, оскільки законодавець зупинив перебіг позовної давності, позивач дотримався її строків та реалізує своє беззаперечне право на справедливий суд відповідно до Конституції України. Таким чином, строк позовної давності щодо повернення коштів на момент подачі позовної заяви не закінчився.

Щодо переходу права вимоги за кредитним договором до позивача. Строк чинності договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до пункту 8.2. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6. додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід?ємну частину. У подальшому ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». уклали ряд додаткових угод: № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 - якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Таким чином, з урахуванням визначених строків ді цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024.

Предмет договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. 06.04.2021 відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 128 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 12 226,50 грн. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. З урахуванням викладених обставин, можна зробити висновок, що сторони виконали умови договору факторингу № 28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу № 28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. Таким чином, право вимоги перейшло від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 06.04.2021, тобто після укладання Кредитного договору N? 629491018 від 04.02.2021. Отже, відповідач, не врахував усі матеріали справи та помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Проте, відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. У свою чергу, позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та витяг з реєстру прав вимоги № 128 від 06.04.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.

Щодо предмету та істотних умов договору факторингу позивач зазначає, що відповідно до умовдоговору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 передача (відступлення) прав вимоги здійснюється у момент підписання реєстру прав вимог. При цьому така передача не прив?язується до конкретного кредитного договору, а охоплює всі права вимоги, зазначені в реєстрах. Згідно з умовами договору факторингу, клієнт (первісний кредитор) зобов?язувався передати фактору всі права вимоги, зазначені в реєстрах прав вимоги. Це підтверджує факт фактичного відступлення прав вимоги, яке не обмежується виключно моментом укладення кредитного договору чи датою договору факторингу, а відбувається на підставі відповідного реєстру. Зокрема, реєстр прав вимоги до договору факторингу від № 28/1118-01 від 28.11.2018 до якого включено кредитний договір № 629491018 від 04.02.2021 укладено 06.04.2021, тобто через два місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є майбутнім, як помилково вважає відповідач. Отже, відповідач неправильно трактував положення договору та дійшов хибного висновку, що передача права вимоги відбувається у момент підписання договору. Насправді ж право вимоги переходить у момент підписання реєстру, який є невід?ємною частиною договору факторингу. Враховуючи викладене, позивач належним чином підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки виконав умови договору факторингу та надав відповідні документи. Висновок відповідача про відсутність переходу права вимоги є необґрунтованим, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні моменту виникнення права вимоги та його передачі за договором факторингу.

Перехід права вимоги за кредитним договором № 629491018 від 04.02.2021 відповідно до договору факторнигу № 05/0820-01 від 05.08.2020. Строк чинності договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020. 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до пункту 8.2. договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 строк дії цього договору закінчується 04 серпня 2021 року. Відповідно до п. 8.6. додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід?ємну частину. У подальшому ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Таким чином, додатковими угодами № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022 продовжено строк дії договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.П

Предмет договору факторингу № 05/0820 -01 від 05.08.2020. Пунктом 2.1. Розділу 2 договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов?язується відступити ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Тобто предметом договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Тобто, реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у разі бажання та необхідності сторін. Відповідно до витягу з реєстру прав вимогн № 11 від 03.06.2021 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08 2020 від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19563,50 грн. Договір № 05/0820-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 05.08.2020 - 30.12.2024. З урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто підписання реєстру прав вимог - передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності договору факторингу - до 30.12.2024. Тобто, створення реєстрів прав вимог до договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та № 05/0820-01 від 05.08.2020 відбувається за формою, що визначена у відповідних додатках . Таким чином, вбачається, що вище згадані реєстри можуть бути укладені в будь-який момент чинності договорів факторингу, а перехід права вимоги відбувається в день підписання кожного з реєстрів.

04.06.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач уклали договір факторингу №04/06/25-10. Відповідно до п. 1.1. за цим договором фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов?язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Ціна продажу - сума грошових коштів, що сплачується фактором клієнту на умовах даного договору, розмір якої встановлюється згідно з п. 3.3. цього договору. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 є невід?ємною частиною договору (п. 1.1.). Згідно п. 1.2. договору перехід від клієнта (ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС») до фактора (позивач) прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2. Відповідно до договору реєстр боржників - це інформація, що стосується боржників, оформлена за формою, встановленою в відповідному додатку (форма реєстру боржників) до цього договору. Таким чином, згідно витягу з реєстру боржників від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 19563,50 грн. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід?ємною частиною цього договору. На підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025.

Враховуючи вище викладене, позивач просить прийняти відповідь на відзив, врахувати відповідь на відзив при розгляді справи по суті, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 629491018 від 04.02.2021 у розмірі 19 563,50 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн і витрати на професійну правничц допомогу у сумі 7 000,00 грн покласти на відповідача.

Позивач та його представники у судове засідання не з`явилися, проте у позовній заяві розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Крім того, позивач повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.У зв`язку з неявкою сторін згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Проаналізувавши позиції сторін, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази суд дійшов такого висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів сторін та застосованих норм права.

Суд установив, що 04.02.2021 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» електронний кредитний договір (шляхом акцептування оферти) у вигляді кредитної лінії № 629491018, за умовами якого позичальник отримав споживчий кредит продукту «СМАРТ» у сумі 5 500,00 грн на строк 30 календарних днів, тип процентної ставки фіксована, згідно з п. 1.4.1. - дисконтна процентна ставка складає 1,49 % від суми кредиту за кожний день користування ним, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.2. цього договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні дисконтної процентної ставки дорівнює 1,49 %, з кінцевим терміном повернення 06.03.2021 року, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування коштами на умовах, передбачених у договорі кредитної лінії № 629491018, що був підписаний одноразовим ідентифікатором відповідача MNV663HJ (для підписання та укладання договору був відправлений код з смс на фінансовий номер телефону НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 ).

Згідно з п. 3.1. з метою отримання кредиту клієнт, ознайомившись з правилами, заповнює заявку, вказуючи всі дані, визначені в заявці як обов`язкові та п. 3.2. клієнт у заявці зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні

кредитодавцю для прийняття рішення про надання чи ненадання кредиту, а також бажаний спосіб отримання кредиту. клієнт також зобов`язаний оновлювати ці дані в особистому кабінеті не пізніше 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних.

Відповідно до 5.1. за користування кредитом клієнт виплачує кредитодавцю проценти, розмірі, визначеному в електронному договорі та п. 5.3. клієнт зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строків, передбачених електронним договором.

У п. 5.7. вказано, що клієнт зобов`язаний сплатити кредит, проценти за користування ним, неустойку та інші нарахування, передбачені електронним договором, у випадку їх наявності, будь-яким доступним йому способом, включаючи, але не обмежуючись, способами, зазначеними на сайті кредитодавця. При цьому клієнт самостійно сплачує послуги фінансового посередника, який здійснює перерахування грошових коштів, у відповідності до тарифів останнього. Кредитодавець не встановлює додаткових плат за зарахування грошових коштів від клієнтів на свій рахунок.

Згідно з п. 6.1. правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» клієнт, виступаючи в якості суб`єкта персональних даних, заповнюючи заявку та проставляючи відповідну відмітку у формі заявки, повідомлений, що однією із підстав обробки його персональних даних кредитодавцем є здійснення заходів, що передують укладенню електронного договору на вимогу суб`єкта персональних даних, і укладення та виконання електронного договору, стороною якого є клієнт та п. 6.4. кредитодавець має право використовувати персональні дані клієнта відповідно до законодавства та своїх внутрішніх правил без зобов`язань окремого повідомлення клієнта про обробку, захист та передачу таких даних третім особам.

Також відповідно до п. 4.1. кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений насайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.

Ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначає, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Суд з`ясував, що позичальник підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення договору кредитної лінії № 629491018 від 04.02.2021 (оферти), невід`ємною частиною якого є правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення кредитного договору), з якими він попередньо уважно ознайомився, та приймає умови кредитного договору. Указана обставина підтверджується підтвердженням укладання кредитного договору (а. с. 12-14). Договір був підписаний відповідачем електронним шляхом - одноразовим ідентифікатором MNV663HJ (для підписання та укладання договору був відправлений код з смс на фінансовий номер телефону НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 ).

Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між сторонами кредитного договору, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, умовами яких було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитних договорів, при цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідними довідками про переказ грошових коштів на картку позичальника.

Отже, суд уважає встановленою та доведеною належними доказами обставину укладення кредитного договору між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 з дотриманням вимог законодавства щодо укладення договорів в електронній формі та погодження його умов сторонами.

Крім того, доведеним є і факт отримання відповідачем від позивача кредитних коштів, позаяк указане підтверджується АТ КБ «ПриватБанк», яке повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_5 . Також банком були емітовані інші платіжні картки на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). 04.02.2021 року на платіжну картку № НОМЕР_5 , що належала ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було зарахування коштів у сумі 5 500,00 грн. Номер телефону НОМЕР_3 був фінансовим номером телефону за платіжною карткою № НОМЕР_5 , та знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який указаний позивачем при поданні позову. Повний номер рахунку маска картки № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на який зараховано кошти - НОМЕР_5 ( НОМЕР_7 ). А додаток про рух коштів по наведеній вище банківській картці за період з 04.02.2021 по 09.02.2021 підтверджує, що 04.02.2021 на рахунок ОСОБА_1 поступили грошові кошти у розмірі 5 500,00 грн.

До договору кредитної лінії № 629491018 від 04.02.2021 додаються додатки: правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», заявка на отримання грошових коштів у кредит від 04.02.2021, алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору (нова редакція), алгоритм дій Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» стосовно укладання кредитних договорів, паспорт споживчого кредиту, також позивачем надані суду розрахунки заборгованості від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Усі вказані документи підписані відповідачем електронним шляхом введенням коду з смс, яке було відправлено на фінансовий номер телефону, який належить позичальнику ОСОБА_1 - одноразовим ідентифікатором MNV663HJ.

04.02.2021 у день укладення кредитного договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало грошові кошти у розмірі 5 500,00 грн на банківську картку відповідача НОМЕР_6 . Указана обставина підтверджується платіжним дорученням № 374a7e93-cebc-4372-95e3-73f5fca5aa0e від 04.02.2021, у якому зазначаються такі дані: платник - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», код - 38569246, банк платника АТ «ТАСКОМБАНК» код банку - 339500, дебет рах. № НОМЕР_8 , сума - 5 500,00, отримувач - ОСОБА_1 , код - НОМЕР_1 , кредит рах. № НОМЕР_6 , призначення платежу - переказ коштів згідно договору № 629491018 від 04.02.2021, ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_6 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а. с. 32) та довідкою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», у якій повідомляється, що на виконання кредитного договору № 629491018 від 04.02.2021 р. укладеним між позичальником/отримувачем - ОСОБА_1 , та кредитодавцем/платником - Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: надавач платіжних послуг платника: АТ КБ «ОТП БАНК», код банку (МФО): 305299, код за , надавач платіжних послуг отримувача: АТ «ПриватБанк», код банку (МФО): 305299, код за , особа платника: ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», , особа отримувача: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 , рахунок платника: НОМЕР_9 , транзитний рахунок для перерахування коштів отримувачу: НОМЕР_8 , рахунок/платіжна карта отримувача: НОМЕР_2, термін дії: 10.2023, сума платіжної операції: 5 500,00 грн, ідентифікатор платіжної операції: 374a7e93-cebc-4372-95e3-73f5fca5aa0e, дата ініціювання платіжної інструкції: 04.02.2021 12:58:22, дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 04.02.2021 12:58:51.

Суд мав змогу ідентифікувати, що банківська карта з номером НОМЕР_6 належить відповідачу, позаяк вказаний вище рахунок також зазначався позивачем у заявці нав отримання грошових коштів від 04.02.2021 та співпадає з інформацією від АТ КБ «ПриватБанк».

Кредитний договір укладений строком на 30 днів (з можливістю продовження строку).

Відповідач за весь період строку дії кредитного договору жодного разу не вчиняв жодних дій на погашення заборгованості як щодо тіла кредиту, такі і процентів за користування кредитними коштами. Після спливу 30 днів дисконтного періоду оплату не провів, як це передбачалося договором.

Отже, суд резюмує, що позов не є передчасним, позивач підставно вимагає стягнути з відповідача заборгованість за договором кредитної лінії № 629491018 від 04.02.2021.

Щодо розрахунку заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами.

Здійснивши перевірку розрахунків заборгованості суд встановив, таке: зважаючи на те, що денна ставка протягом дисконтного періоду, передбачена кредитним договором, зафіксована у паспорті споживчого кредиту, становить 1,49 % (тобто 5 500,00 ? 1,49 % = 81,95 грн у день), а також ураховуючи, що строк, протягом якого первісний кредитор - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» нараховувало відсотки за дисконтною процентною ставкою - до 06.03.2021 включно складає 30 днів, розмір заборгованості за процентами мав складати 2 458,50 грн за вказаний період, а після закінчення дисконтного періоду кредитування відсотки нараховувалися за процентною ставкою 2,30 % (тобто 5 500,00 ? 2,30 % = 126,50 грн у день), строк, протягом якого первісний кредитор - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» нараховував відсотки за процентною ставкою після закінчення дисконтного періоду - до 06.04.2021 включно складає 31 день, розмір заборгованості за процентами мав складати 3 921,50 грн за вказаний період, суд зважає на ту обставину, що строк, протягом якого могли нараховуватися такі проценти, передбачений договором, а саме п. 1.7. у якому зазначається, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України,

яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: п. 1.7.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідач користувався кредитними коштами після закінчення дисконтного періоду у 30 днів.

Відповідно до п. 1.10. Продовження строку дисконтного періоду та настання відкладальних обставин, що мають наслідком продовження строку надання кредиту, застосування базової процентної ставки та нарахування процентів за ставкою, що застосовується після закінчення дисконтного періоду, не є зміною істотних умов цього договору та не потребує змін цього договору та укладення додаткових угод до нього. Усі істотні умови договору, в тому числі порядок продовження строку дії договору, розмір процентних ставок та порядок їх застосування, погоджені сторонами під час укладення цього договору.

Отже, кредитний договір було продовжено до 06.04.2021 (ще на 31 день).

Після чого кредитодавець почав нараховувати відсотки за базовою процентною ставкою після закінчення дисконтного періоду 2,30 % у розмірі 126,50 грн за кожен день користування (5 500,00 ? 2,30 % = 126,50 грн).

Відповідно до п. 1.4.3. договору у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.3. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати

надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду.

Таким чином, розмір заборгованості відповідача станом на 06.04.2021 (за період, який був погоджений сторонами як строк кредитування) складає (30 днів дисконтного періоду ? 81,95 = 2 458,50 грн) + (31 день після закінчення дисконтного періоду ? 126,50 = 3 921,50 грн) + (346,50 грн різниця між нарахованими процентами відповідно до п. 1.4.3.) = 6 726,50 грн - заборгованість за відсотками за 61 день кредитування.

Суд уважає правомірним, нарахування відсотків позикодавцем відповідачу з 04.02.2021 по 06.04.2021 і саме таке право вимоги про стягнення процентів за користування кредитними коштами протягом 61 дня переуступив фактору у розмірі 12 226,50 грн, а саме: 5 500 грн - тіло кредиту, та 6 726,50 грн - відсотки за користування кредитом.

Фактор ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» нараховував проценти за користування кредитними коштами на підставі п. 2.2. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, у якому погоджено: разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором.

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ТІЛІОН ПЛЮС» нараховувало ОСОБА_1 відсотки з 07.04.2021 по 03.06.2021 у розмірі 126,50 грн (126,50 ? 58 дні = 7 337,00 грн) за один день користування (відповідно до ставок процентів, передбачених у кредитному договорі).

Загалом ТОВ «ТІЛІОН ПЛЮС» нарахувало ОСОБА_1 за відсотками 14 063,50 грн (6 726,50 + 7 337,00 = 14 063,50 грн).

Суд бере до уваги нарахування процентів ТОВ «ТІЛІОН ПЛЮС», позаяк воно вчинялося у межах строку дії договору, відповідно до п. 1.7.1. договору зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду.

Зважаючи на засаду диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), суд доходить висновку, що розрахунок заборгованості слід проводити за період, визначений позивачем - 89 днів.

Таким чином, сума заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами протягом строку кредитування становить 19 563,50 грн.

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛЛІОН ПЛЮС» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, у п. 2.1. якого визначено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У п. 4.1. зазначається, що право вимоги переходить від клієнта до фактора у день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників у повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

Фактором у даному договорі виступив ТОВ «ТАЛЛІОН ПЛЮС».

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у реєстрі боржників містяться у додатках до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та є його невід`ємною частиною.

До договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 додається: форма реєстру прав вимоги, форма повідомлення боржника за кредитним договором (повідомлення), форма акту повернення права вимоги, додаткова угода № 19 від 28.11.2019, у якій зазначається, що сторони дійшли згоди викласти текст договору у наступній редакції, де був зазначений новий строк дії факторингу, а саме: 31 грудня 2020, додаткова угода № 26 від 31.12.2020, у якій зазначається, що сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, де був зазначений новий строк дії факторингу, а саме: 31 грудня 2021, додаткова угода № 27 від 31.12.2021, у якій зазначається, що строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2022 року, додаткова угода № 31 від 31.12.2022, у якій зазначається, що строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2023 року, додаткова угода № 32 від 31.12.2023, у якій зазначається, що строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2024 року, реєстр прав вимоги № 128 від 06.04.2021, протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 128 від 06.04.2021, акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2021 зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 128 від 06.04.2021 за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 128 за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги до відповідача.

05.08.2020 між ТОВ «ТАЛЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» був укладений договір факторингу № 05/0820-01, у п. 2.1. якого визначено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У п. 4.1. зазначається, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

Фактором у даному договорі виступив ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС».

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у реєстрі боржників містяться у додатках до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 та є його невід`ємною частиною.

До договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 додається: форма реєстру прав вимоги, форма повідомлення боржника за кредитним договором, форма акту повернення права вимоги, додаткова угода № 2 від 03.08.2021, у якій зазначається, що сторони дійшли згоди викласти текст договору у наступній редакції, де був зазначений новий строк дії факторингу, а саме: 31 грудня 2022, додаткова угода № 3 від 30.12.2022, у якій зазначається, що сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, де був зазначений новий строк дії факторингу, а саме: 30 грудня 2024, реєстр прав вимоги № 11 від 31.08.2023, платіжна інструкція, протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 11 за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача.

04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу № 04/06/25-Ю, у п. 1.1. якого визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою, (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 є невід`ємною частиною договору. У п. 1.2. зазначається, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Фактором у даному договорі виступив позивач.

Згідно з п. 4.1. клієнт зобов`язується надати документацію по боржниках, зазначених у реєстрі боржників протягом 30 календарних днів з моменту підписання акта прийому-передачі реєстру боржників, але у будь-якому разі не раніше дня сплати фактором ціни продажу заборгованості.

До договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 додається: форма реєстру боржників, форма прийому-передачі реєстру боржників, форма акту повернення права вимоги, реєстр боржників, акт прийому-передачі реєстру боржників, повідомлення вих. №26.06.2025-1 від 06.06.2025 про допущену помилку, платіжні інструкції.

Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача.

Суд критично оцінює аргументи відповідача стосовно того, що не надано належних доказів щодо укладення договорів пр відступлення права вимоги, позаяк позивач довів належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності доказами укладення договорів факторингу, а також перехід права вимоги у кінцевому результаті до позивача.

08.10.2025 АТ КБ «ПриватБанк» надав інформацію стосовно рахунків ОСОБА_1 , інформацію, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_5 . Також банком були емітовані інші платіжні картки на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). 04.02.2021 року на платіжну картку № НОМЕР_5 , що належала ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було зарахування коштів у сумі 5 500,00 грн. Номер телефону НОМЕР_3 був фінансовим номером телефону за платіжною карткою № НОМЕР_5 , та знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який указаний позивачем при поданні позову. Повний номер рахунку маска картки № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на який зараховано кошти - НОМЕР_5 ( НОМЕР_7 ). А додаток про рух коштів по наведеній вище банківській картці за період з 04.02.2021 по 09.02.2021 підтверджує, що 04.02.2021 на рахунок ОСОБА_1 поступили грошові кошти у розмірі 5 500,00 грн (а. с. 134-135).

У той же час ОСОБА_1 , стверджуючи, він повністю сплатив усю заборгованість чепез термінали готівкового поповнення, не надав жодних доказів наведеного та не вчинив жодних дій для того, аби такі докази отримати.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, суд наголошує, що застосування негативного доказування у цивільному процесі неприпустиме.

З іншого боку - позивач надав достатні докази, які дозволили суду встановити факт отримання відповідачем кредитних коштів.

Суд уважає надані позивачем докази достовірними, допустимими, належними та такими, що у своїй сукупності підтверджують обставини, на які він покликається, в частині надання кредитних коштів та невиконання зобов`язань за кредитним договором відповідачем. А також суд вбачає за доведену ту обставину, що право вимоги належить позивачу відповідно до договорів факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, № 05/0820-01 від 05.08.2020, № 04/06/25-Ю від 29.05.2025 та позов не є передчасним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Стосовно позовної давності суд указує таке.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Воєнний стан неодноразово було продовжено до сьогодні.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX) було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільним Кодексом України та строки визначені Господарським кодексом України, а саме ст. 232, 269, 322, 324 продовжуються на строк дії такого карантину.

Законом України від 8 листопада 2023р. № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» було внесені зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України: пункт 19 викладено у наступній редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Закон набрав чинності 30.01.2024.

Тобто в Україні позовна давність у цивільних справах не застосовувалася (сплив позовної давності був зупинений) понад 5 років, оскільки:

з 12.03.2020 до 01.07.2023 строки позовної давності продовжувалися на строк дії карантину, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, доповнений Законом № 540-IX від 30.03.2020);

з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, внаслідок чого строки позовної давності спочатку були продовжені (Законом № 2120-IX від 15.03.2022), а з 30.01.2024 - зупинені (Закону № 3450-IX від 08.11.2023) (п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Відновлення строків позовної давності передбачено Законом від 14.05.2025 №4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», який набрав чинності з 04.09.2025, саме із цієї дати відновлено обчислення строків позовної давності.

Отже, суд не бере до уваги заяву відповідача про сплив строку позовної давності для зверення до суду із цим позовом та вважає її такою, що суперечить нормам цивільного законодавства, строк позовної давності на день звернення позивача до суду не сплинув.

Позивач як на підстави заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідача на його користь заборгованість сукупно у розмірі 19 563,50 грн у зв`язку із порушенням зобов`язань за описаними вище кредитним договором.

За статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

У статті 14 зазначеного Закону виснувано: договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача. Кредитодавцю забороняється встановлювати плату за розгляд запиту (заяви) про укладення договору про споживчий кредит.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 цього кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що 04.02.2021 ОСОБА_1 уклав договір кредитної лінії № 629491018 з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», права вимоги за яким у подальшому стали предметом договорів факторингу, укладеними між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» і позивачем - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». За умовами договору позики відповідачу надавалися кредитні кошти, які він зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними у порядку, визначеному договором.

Після закінчення строків кредитування відповідач грошові кошти не повертав та не сплачував відсотки за користування ними.

У подальшому права вимоги кредитного договору, укладеним зі ОСОБА_1 , було відступлено за договорами факторингу позивачеві.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.03.2021 року у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21, п. 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Договір відступлення прав вимоги є ідентичним за правовою природою до договору факторингу. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор), ні ТОВ «ТАЛЛІОН ПЛЮС», ні ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», ні позивачу - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не повернуті, позицію відповідача, який жодних доказів для доведення протилежного не надав, а також вимоги ч. 1 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що свідчить про порушення прав позивача, суд вважає, що право позивача на повернення заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотках підлягає захисту в судовому порядку.

Таким чином, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за договором кредитної лінії № 629491018 від 04.02.2021 з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Суд також бере до уваги позицію відповідача, який подав відзив на позовну заяву, проте у судові засідання не з`являвся.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у цьому випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості та вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, шляхом стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 629491018 від 04.02.2021 у розмірі 19 563,50 грн, яка складається з 5 500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 14 063,50 - заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛЛІОН ПЛЮС».

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові-на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з позовними вимогами ціна позову у справі становить 19 563,50 грн. Позовні вимоги задоволено повністю. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

За ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (постанова ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).

У постанові Верховного Суду від 20.10.2021 № 757/29103/20-ц виснувано, що витрати за адвокатські послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи.

На підтвердження укладення договору про надання правової (правничої) допомоги позивач надав копію такого договору № 05/06/25-01 від 05.06.2025, сторонами якого є ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та АО «Тараненко та партнери» (в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка А. І.). Крім того, позивачем надано додаток № 1 до договору - протокол погодження вартості послуг, додаткову угоду № 0 до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, де міститься перелік боржників у справах про стягнення заборгованості за кредитними коштами, у яких адвокат надає професійну правничу допомогу, у якому знаходиться ОСОБА_1 , акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого адвокатське об`єднання надало позивачеві професійних послуг сукупно на 7 000,00 грн.

Суд наголошує, що відповідач не заперечував проти стягнення судових витрат з нього на користь позивача, у т. ч. витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, не оспорював їх розмір тощо.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором та вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, шляхом стягнення зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» сукупно заборгованості 19 563,50 грн.

Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути: 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Судовий збір, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача складає: 2 422,40 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 206, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 614, 629, 1046, 1048-1050 Цивільного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором № 629491018 від 04.02.2021 у розмірі 19 563,50 грн (дев`ятнадцяти тисяч п`ятисот шістдесяти трьох гривень 50 коп.).

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (двох тисяч чотириста двадцяти двох грн 40 коп.).

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн (семи тисяч грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», , адреса місцезнаходження: вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10, м. Київ, Київська область, 01024.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 12.11.2025.

Головуюча суддя: Мар`яна ВЕРБІЦЬКА