ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 22-ц/819/1350/25 Доповідач Кутурланова О.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кутурланової О.В.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Майданіка В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Шестакової Я.В. від 29 вересня 2025 року у справі за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів допомоги по безробіттю,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів допомоги по безробіттю.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 09.09.2022 року до Київського міського центру зайнятості звернувся ОСОБА_1 з заявою про надання статусу безробітного та виплату допомоги по безробіттю. На підставі наказу №НТ220914 від 14.09.2022 року відповідачу з 09.09.2025 року по 05.02.2023 року призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату допомоги. Наказом Печерської філії Київського МЦЗ №НТ230127 від 27.01.2023 року ОСОБА_2 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з поданням особистої заяви відповідача.

Згідно даних Пенсійного фонду України про періоди зайнятості особи, отриманих в результаті інформаційного обміну, відповідач під час перебування на обліку в Центрі зайнятості уклав цивільно-правовий договір з ГО «Український кризовий медіа-центр». Проведеною перевіркою обґрунтованості виплат матеріального забезпечення встановлено, що відповідач під час перебування на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітного одночасно перебував з ГО «Український кризовий медіа-центр» у відносинах цивільно-правового характеру у період з 02.11.2022 року по 16.11.2022 року, на підставі акту прийому-передачі виконаних робіт від 16.11.2022 року ОСОБА_1 нараховано винагороду.

Оскільки відповідач приховав інформацію про свою зайнятість та незаконно отримав за цей період допомогу по безробіттю в розмірі 18520,79 грн. і у добровільному порядку повернути кошти відмовляється, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь кошти в розмірі 18 520,79 грн., а також судові витрати у розмірі 3 028,00 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 29 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості грошові кошти, отримані як допомогу по безробіттю в розмірі 18 520,79 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Київського міського центру зайнятості Шалівська В.О., посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду у справі за позовом з ціною менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому, відповідно до ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами без проведення судового засідання.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному встановленню в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у ОСОБА_1 , як застрахованої особи, яка має статус безробітної, оплачуваної роботи (надання оплатних послуг ГО «Український кризовий медіа-центр») у період з 02.11.2022 року по 16.11.2022 року є обставиною, що впливає на умови виплати йому допомоги по безробіттю, тому неповідомлення відповідачем центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання ним своїх обов`язків та є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення на випадок безробіття у період з 02.11.2025 року по 26.01.2023 року (день припинення виплат допомоги по безробіттю за заявою відповідача).

Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2022 року до Печерської районної філії Київського міського центру зайнятості (з 22.12.2022 року - Центральне управління Київського міського центру зайнятості) звернувся ОСОБА_1 із заявами про надання статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю (а.с.7,8).

Наказом Печерської філії Київського МЦЗ від 14.09.2022 року № НТ220914 відповідно до ст.43 Закону № 5067-VI (в редакції на момент виникнення відносин) відповідачу з 09.09.2022 року надано статус безробітного.

Наказом Печерської філії Київського МЦЗ від 14.09.2022 року № HT220914 відповідачу з 09.09.2022 року по 05.06.2023 року призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату допомоги по безробіттю.

Наказом Печерської філії Київського МЦЗ № HТ230127 від 27.01.2023 року відповідачу припинено виплати допомоги по безробіттю у зв`язку з поданням особистої заяви про зняття з реєстрації як безробітного або відмови від послуг на підставі абз. 16 п.1 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 19 вересня 2018 року №792 (що був чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Наказом Печерської філії Київського МЦЗ №HT230203 від 03.02.2023 року відповідачу припинено реєстрацію у зв`язку з поданням зареєстрованим безробітним заяви про припинення реєстрації на підставі абз.16 п.1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792.

При обміні інформацією з Пенсійним фондом України виявлено, що під час перебування на обліку в Печерській філії Київського МЦЗ, відповідач перебував у відносинах цивільно-правового характеру з ГО «Український кризовий медіа-центр» (0).

20.03.2023 року Київським міським центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за № 103/269/23, згідно якого проведено звірку достовірності факту та періоду перебування у відносинах цивільно-правового характеру ОСОБА_1 з ГО «Український кризовий медіа-центр» та встановлено, що відповідачем укладено договір про надання послуг від 02.11.2022 року №01/11/2022-7 (а.с.11, 13-14).

Проведеною перевіркою обґрунтованості виплат матеріального забезпечення встановлено, що відповідач під час перебування на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітного одночасно перебував з ГО «Український кризовий медіа-центр» у відносинах цивільно-правового характеру у період з 02.11.2022 року по 16.11.2022 року.

Згідно п.1.2 Договору №01/11/2022-7 від 02.11.2022 року послуги за договором надаються виконавцем замовнику у строк з 02.11.2022 року по 16.11.2022 року.

Відповідно до п.6.2 Договір діє з моменту підписання і закінчується 30.11.2022 року.

На підставі акту прийому передачі виконаних робіт (надання послуг) від 16.11.2022 року до договору про надання послуг (цивільно-правового характеру) від 02.11.2022 року №01/11/2022-7, ОСОБА_1 нараховано винагороду у розмірі 4968,94 грн. та виплачено із них 4 000,00 грн. (з урахуванням утриманих та сплачених податків, зборів та обов`язкових платежів), за надані ним послуги у період з 02.11.2022 року по 16.11.2022 року (а.с.14 зв.).

З наявної в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації про ОСОБА_1 (персональна картка № 00080 В СІАС) вбачається, що за листопад ГО «Український кризовий медіа-центр» нарахувало відповідачу дохід в сумі 4 968, 94 грн та сплатило за нього Єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - 1 093,17 грн.

Відповідно до платіжної інструкції №12440 від 25.11.2022 року, яка була надана ГО «Український кризовий медіа-центр», організацією було перераховано на рахунок відповідача 4 000,00 грн за послуги по договору ПХ №01/11/2022-7 від 02.11.2022 року, податки сплачені повністю (а.с.15).

Наказом Печерської філії Київського МЦЗ № НТ230321 від 21.03.2023 року прийнято рішення щодо повернення відповідачем нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення (а.с.10).

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації прав на соціальний захист від безробіття визначено Законом України «Про зайнятість населення».

Статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної, фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума забезпечення та вартості наданих послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з неї з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до абзацу 19 підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 року № 792, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня встановлення факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно зі статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення».

Тобто, вищенаведені норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов`язують з укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду.

Зважаючи на наведені положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач відповідно до ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» з 02.11.2022 року відносився до категорії зайнятого населення та з цього часу не мав права перебувати на обліку в службі зайнятості, так як надавав оплатні послуги ГО «Український кризовий медіа-центр».

Відповідач, укладаючи договір цивільно-правового характеру, яким передбачено виплату винагороди за надання послуг, під час перебування на обліку у центрі зайнятості, здійснив зловживання правами, чим порушив вимоги Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення за період з 02.11.2022 року по 26.01.2023 року у сумі 18 520,79 грн. .

Посилання апелянта на той факт, що він не мав умислу, а також те, що представник громадського об`єднання звернулася до нього лише в грудні 2022 року з ініціативою оформлення документів не може бути прийнято судом до уваги, оскільки не змінює обов`язку ОСОБА_1 повідомити центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення.

Крім того, як вбачається з наявного в матеріалах справи договору, його укладено 02.11.2022 року, підписано особисто відповідачем, як і акт приймання-передачі виконаних робіт від 16.11.2022 року, що свідчить про виникнення між сторонами правовідносин ще у листопаді 2022 року та отримання ОСОБА_1 відповідної суми доходу у цей період.

Посилання апелянта на те, що позивачем здійснено некоректний розрахунок коштів, які підлягають поверненню у розмірі 18 520,00 грн., у якому не враховано, що позивач невірно нараховував щомісячні кошти до виплати (мінімальні) і тільки після зняття його з обліку визнав свій борг та здійснив донарахування у сумі 28 256,52 грн., тобто по своїй суті сума у розмірі 18 520,000 грн. (яку просить стягнути позивач) є частиною донарахованих коштів, колегія суддів вважає необгрунтованим з огляду на наступне.

Із наданих відповідачем відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що ОСОБА_1 за період з вересня 2022 року по лютий 2023 року отримано наступні види доходів (а.с.52):

- вересень 2022 року 300,00 грн. (Київський МЦЗ);

- жовтень 2022 року 1 542,58 грн. (Київський МЦЗ);

- листопад 2022 року 1 397,42 грн. (Київський МЦЗ);

- листопад 2022 року 4 968,94 грн. (ГО «Український медіа-центр»);

- грудень 2022 року 2 841,29 грн. (Київський МЦЗ);

- січень 2023 року 1 103,23 грн. (Київський МЦЗ);

- лютий 2023 року 28 256,52 грн. (Київський МЦЗ).

Тобто, всього Київським міським центром зайнятості ОСОБА_1 виплачено у період з вересня 2022 року по лютий 2023 року коштів на загальну суму 35 441,04 грн.

Із довідки-розрахунку надлишково виплачених коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття ОСОБА_1 вбачається, що :

?за період з 02.11.2022 року по 30.11.2022 року йому виплачено 6 283,34 грн;

?за період з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року 6 618,10 грн.;

?за період з 01.01.2023 року по 26.01.2023 року 5 619,35 грн., а всього 18 520,79 грн.

Тобто, Київським міським центром зайнятості здійснено розрахунок коштів, що підлягають поверненню з урахуванням доплат по щомісячній допомозі по безробіттю, які підлягали нарахуванню у спірний період, у подальшому були донараховані та фактично виплачені, що є цілком обгрунтованим і їх розмір не виходить за межі спірного періоду та не охоплює інші періоди, розрахунок містить саме ті суми, які необхідно було виплатити відповідачу у період з 02.11.2022 року по 26.01.2023 року, та які ОСОБА_1 фактично отримав у повному обсязі.

На спростування здійсненого позивачем розрахунку ОСОБА_1 не надав власного розрахунку з доказами невірного визначення позивачем суми коштів, які підлягають стягненню.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судове рішення є законним та обгрунтованим, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуваного рішення, і на висновки суду не впливають.

За таких обставин, на підставі п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.В.Кутурланова

Судді: Л.П.Воронцова

В.В.Майданік