Справа № 147/1628/25
Провадження № 2/147/630/25
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

19 листопада 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Почкіної О.М.,

із участю секретаря Бабчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося в суд з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 48160,00 грн, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.12.2024 що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 20.12.2024-100000252. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 16000,00 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 20.12.2024, строком на 155 днів. ОСОБА_1 підписано електронним цифровим підписом пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту з підтвердженням укладення кредитного договору та отримано на власний рахунок кошти в сумі 16000,00 грн, а отже акцептовано умови договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 48160,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». У зв`язку з наведеним вище, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Кредитним договором 20.12.2024-100000252 від 20.12.2024 в сумі 48160,00 грн та сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 18.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання на 22.10.2025 для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

22.10.2025 в зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладено на 19.11.2025.

18.11.2025 представник позивача через систему «Електронний суд» подав до суду заяву в якій просив закрити провадження у справі та повернути з державного бюджету сплачений судовий збір. В обгрунтування поданої заяви вказав, що відповідачем 14.11.2025 сплачено 22850,00 грн. в погашення заборгованості за кредитним договором. Решту суми заборгованості відповідачу було списано на підставі отриманих позивачем документів, які підтверджують те, що відповідач перебуває на військовій службі. Тому в зв`язку з відсутністю предмета спору між позивачем та ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі.

Позивач в судове засідання 19.11.2025 не з`явився, був належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, в прохальній частині позовної заяви просив суд проводити розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань не надавав, про причини неявки суд не повідомив. Судом вживалися заходи для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи шляхом скерування судових повісток за місцем його реєстрації, однак судова повістка повернулися на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судову повістку про призначення судового засідання на 19.11.2025, відповідач отримав

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач вважається таким, що належно повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Суд, розглянувши клопотання позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами 1, 3 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі у разі, якщо предмет спору відсутній.

За змістом цієї статті, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

В постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 року № 638/3792/20 (61-3438сво21) викладено правову позицію, в якій зазначено, що закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Судом установлено, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 48160,00 грн, а також понесених судових витрат у розмірі 2422,40 грн. На підтвердження наявності заборгованості та її розміру позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 05.08.2024 (а.с.12).

Також судом встановлено, що позивачем через свого представника до суду після відкриття провадження у справі подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідач виконав свої зобов`язання частково погасив заборгованість, а решту заборгованості було списано ТОВ «Споживчий центр».

Подання зазначеного клопотання є його правом, позивачу відомо про наслідки відмови від позову, підстав для неприйняття такої відмови від позову судом не встановлено.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову, а провадження по справі закрити.

Щодо клопотання представника позивача про повернення судового збору, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до платіжної інструкції №СЦ00038429 від 12.09.2025, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. за подання позовної заяви до суду. (а.с.31)

Представник позивача просив повернути з Державного бюджету 100 % сплаченого судового збору

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», судовий збір повертається позивачеві у разі закриття (припинення) провадження у справі крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом.

Враховуючи, що позивач відмовився від позову, і така відмова приймається судом, то у задоволенні клопотання представника позивача про повернення 100 % судового збору з Державного бюджету, слід відмовити .

Керуючись ст. ст.133, 206, 255, 256, 260, 261 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про закриття провадження у справі - задовольнити

Провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про повернення Державного бюджету 100 % сплаченого судового збору відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Почкіна