Провадження № 2/752/1776/25
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
03 липня 2025 року Голосіївський районний сувд міста Києва у складі:
головуючого судді: Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання: Солодовник Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова Агенція «Мега-поліс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12 липня 2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Відповідачу наданий строк на подання відзиву (а.с. 84-85).
У судовому засіданні сторони відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача в судові засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача
Відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Судова повістка, направлена судом по місцю реєстрації останнього, повернулася до суду з довідкою, в якій причинами повернення зазначено «адресат відсутній за вказаною адресою».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
13 липня 2016 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем Peugeot, 207 державний номерний знак НОМЕР_1 в місті Києві на вул. І.Кудрі, 2 приперестроюванні ліворуч від`їждаючи з крайнього правого положення де здійснював стоянку, не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Highlander», державний номерний знак НОМЕР_2 водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України.
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 25 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с.23-24).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Також, ПАТ «СК «Мега-Поліс» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова Агенція «Мега-поліс») сплачено кошти на користь ТОВ «Незалежна Експертно-Асистуюча Компанія» за послуги автотоварозначового дослідження транспортного засобу в розмірі 540грн, що підтверджується дорученням № 1367 від 02.08.2016 (а.с.16).
29 липня 2016 року ПрАТ «СК «Мега-Поліс» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова Агенція «Мега-поліс») звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України відповідно до якого просив надати дані щодо особи страховика цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу Peugeot 207, номерний знак НОМЕР_3 , та умови страхування за полісом обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.25).
Згідно відповіді МТСБУ від 02.08.2016 повідомлялося, що за результатами запиту отримано інформацію про відсутність в Центральній базі даних відповідальності власників станом на 13.07.2016 договору обов`язкового страхування цивільно-правової наземних транспортних засобів, укладеного по
відношенню до транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_3 (а.с.77)
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» (у редакції закону, що діяв до 01.01.2024), ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала відповідальної за завдані збитки. страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
04 жовтня 2016 року ПрАТ «СК «Мега -Поліс» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова Агенція «Мега-поліс») направив відповідачу заяву про страхове відшкодування.
20 грудня 2016 року між ПрАТ "СК "МЕГА-ПОЛІС"(правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова Агенція «Мега-поліс») та ОСОБА_1 було укладено Договір розстрочки боргу № 414 відповідно до якого стягувач надав боржнику безпроцентну розстрочку боргу у розмірі 62 696,25грн (а.с.39-40)
Згідно п. 2.1.-2.2. Договору розстрочки боргу № 414 строк розстрочки встановлений за взаємною згодою Сторін та складає 2 (два) роки, терміном з 20.12.2016 по 20.12.2018 включно. Терміном з 20.12.2016 по 20.12.2017 борг сплачується боржником до 28 числа кожного місяця у розмірі не меншому ніж 100грн, шляхом внесення суми на поточний рахунок Стягувача, а терміном з
21.12.2017 по 20.12.2018 залишок заборгованості сплачується Боржником до 28 числа кожного місяця у визначеному Боржником розмірі, шляхом внесення суми на поточний рахунок Стягувача.
Відповідно до п. 2.4. Договору розстрочки боргу № 414 Боржник зобов?язувався погасити заборгованість в повному обсязі до 20 грудня 2018 року.
Відповідно до п. 2.2. Договору розстрочки боргу № 478 борг сплачується Боржником до 28 числа кожного місяця у розмірі не меншому ніж 1 000грн, шляхом внесення суми на поточний рахунок ПрАТ "СК "МЕГА-ПОЛІС".
Строк розстрочки боргу встановлений за взаємною згодою Сторін та складає 5 (п?ять) років, терміном з 01.11.2018 по 28.10.2023 включно (п. 2.1. Договору розстрочки боргу № 478).
Відповідно до п. 2.3. Договору розстрочки боргу № 478 Відповідач зобов?язувався погасити заборгованість в повному обсязі до 28 жовтня 2023 року.
Пунктом 2.1. Договору розстрочки боргу №27-10-23/1 встановлено, що строк розстрочки боргу встановлений за взаємною згодою сторін та складає 2 (два) роки, терміном з 29.10.2023 по 31.10.2025 включно.
Згідно п. 2.2. Договору розстрочки боргу № 27-10-23/1 в строк з 29.10.2023 по 31.10.2025 борг сплачується Боржником до 28 числа кожного місяця у розмірі не меншому ніж 1000грн, шляхом внесення суми на поточний рахунок ПрАТ «СК «Мега-Поліс»
Пунктом 2.3. Договору боржник зобов`язується погасити заборгованість в повному обсязі до 31 жовтня 2025 року.
Підпунктом 3.4.1. пункту 3.4. Договору розтрочки боргу №27-10-23/1 визначено, що кредитор має право прийняти рішення про дострокове розірвання договору та пред`явити вимогу до боржника про негайну сплату залишку суми заборгованості у разі неналежного виконання Боржником своїх зобов`язань в частині оплати заборгованості на умовах даного Договору.
Підпунктом 3.4.2. пункту 3.4.Договору розтрочки боргу №27-10-23/1 передбачено, стягувач має право у разі неналежного виконання Боржником своїх зобов`язань за даним договором, звернутися до суду з позовною заявою про стягнення суми заборгованості.
Відповідач порушив умови Договору розстрочки боргу № 27-10-23/1 та припинив виконувати свої зобов?язання щодо сплати суми боргу позивачу.
30 травня 2024 року позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій повідомив про прийняте позивачем рішення про дострокове розірвання договору розстрочки боргу №27-10-23/1 та просив погасити заборгованість у розмірі 29 596,25грн (а.с.41).
Також, позивач попередив, що у разі не виконання даної вимоги він буде змушений звертатися до суду за захистом своїх прав.
Однак, відповідач проігнорував претензію позивача, конверт повернувся на адресу позивача, у зв?язку із закінченням строку їх зберігання.
14.06.2024 позивачем повторно було направлено відповідачу претензією від 30.05.2024 року.
Однак, відповідач вказану претензію залишив без відповіді, своїх договірних зобов?язань по сплаті заборгованості згідно з Договором розстрочки боргу № 27-10-23/1 не виконав, хоча, підписуючи Договір розстрочки боргу № 27-10-23/1 та здійснюючи часткову оплату суми заборгованості, Боржник визнав наявність боргу перед Позивачем та повністю погодився з сумою заборгованості.
Відповідно ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов?язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України)
За приписами частин 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку.
Зобов?язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов?язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за
його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
Особа, яка порушила зобов?язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 ЦК України).
Статтею 610 К України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов?язання внаслідок односторонньої відмови від зобов?язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне- обов?язковість договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина третя статті 651 ЦК України).
Отже, заявляючи вимогу про стягнення грошових коштів, позивач вважає, що Договір розстрочки боргу № 27-10-23/1 розірваний в односторонньому порядку з 30 травня 2024 року, а саме з дати надсилання відповідачу претензії від 30.05.2024, що передбачено підпунктом 3.4.1. пункту 3.4. Договору розстрочки боргу № 27-10-23/1.
Однак, відповідачем вказані обставини та вищезазначену заборгованість жодними доказами не спростовав, суду не надано своїх розрахунків погашення заборгованості які б свою чергу мали противагу розрахункам позивача. Також відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання вимог договору.
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Аналізуючи викладене вище та приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в повному обсязі зв`язку з чим утворилась заборгованість, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення в повному обсязі.
У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідачку.
Керуючись Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 11, 59, 551, 625, 626 Цивільного кодексу України, статтями 12, 13, 77,78,81, 141, 259, 263-265,279,354 ЦПК України, суд, -
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова Агенція «Мега-поліс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк