Провадження № 2/127/6087/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24.11.2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги мотивувало тим, що, 06.06.2024року між ТОВ «МАНВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено кредитний договір № 651236289. Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника, в якості якого було використано логін особистого кабінету та пароль особистого кабінету, що було передбачено п. 4.2. кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 28.11.2018між ТОВ«МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» був укладений договір факторингу№ 28/1118-01. 31.12.2020 Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №297 від 13.08.2024 до договору факторингу №28/1118 -01, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №651236289. 27.02.2025 між ТОВ«ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ«ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу№ 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Згідно з п. 2.1. договору факторингу, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у додатку до цього договору. Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025 до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22781,26 грн, з яких: 6099,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13632,01грн - сума заборгованості за відсотками, 3049,75грн.- неустойка. Відповідно до п. 2.2. договору факторингу, сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення права вимоги за цим договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Фактор набуває права на всі суми, які одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру вимог, кожен наступний реєстр права вимог є самостійним додатком, та не замінює попередній. Відповідно до положень зазначених договорів факторингу в разі сплати відповідачем коштів на рахунки ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» вони б були перераховані на рахунки ТОВ «ФК ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав своє зобов`язання в строки, передбачені кредитним договором. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в сумі 22781,26 грн, з яких: 6099,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13632,01грн - сума заборгованості за відсотками, 3049,75грн.- неустойка. Крім того, 06.07.2024 між ТОВ «Маніфою» та відповідачем було укладено договір позики № 7641747. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 9 кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Згідно з п. 1 кредитного договору за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті позикодавця з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Ці правила перебувають в загальному доступі на сайті і є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 11.01.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9120,00 грн., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3000,00грн. сума заборгованості за відсотками,3120,00грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитними договорами, тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 15.09.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив проводити судове засідання у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, постановивши по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Судом встановлено, що 06.06.2024року між ТОВ «МАНВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено кредитний договір № 651236289.

Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника, в якості якого було використано логін особистого кабінету та пароль особистого кабінету, що було передбачено п. 4.2. кредитного договору.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

28.11.2018між ТОВ«МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» був укладений договір факторингу№ 28/1118-01.

31.12.2020 Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №297 від 13.08.2024 до договору факторингу №28/1118 -01, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №651236289.

27.02.2025 між ТОВ«ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ«ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу№ 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги.

Згідно з п. 2.1. договору факторингу, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 4.1. договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у додатку до цього договору.

Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025 до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22781,26 грн, з яких: 6099,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13632,01грн - сума заборгованості за відсотками, 3049,75грн.- неустойка.

Позивачем надані суду документи, які підтверджують статус ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» як фінансових установ, які можуть надавати послуги з факторингу.

В матеріалах справи відсутні письмові докази, які б підтверджували виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором.

Згідно ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно положень ст. 205ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1055ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

З вище наведеного вбачається, що судом встановлено, що договір кредитної лінії № 651236289 від 06.06.2024 між первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Позичальник надав кредитодавцю особисту інформацію.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Згідно зі ст.1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У відповідності до ч. 1 ст.1078ЦКУкраїни предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилалось на те, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перейшло до нових кредиторів, кінцевим з яких є позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Судом встановлено, що договір кредитної лінії № 651236289 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено 06.06.2024.

Натомість договір факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», додаткова угода до цього договору укладені 28.11.2018 та 31.12.2020 відповідно. Тобто, на момент укладення вказаного договору факторингу та додаткової угоди до нього, за якими, як стверджує позивач, було передано права грошової вимоги до відповідача, ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником.

Відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу від 28.11.2018. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» у свою чергу не могло передати не набуте право грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025.

Чинне законодавство, а саме ч. 1 ст.1078ЦК України передбачає відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тобто на момент укладання договору факторингу зобов`язання має існувати та бути визначеним сторонами договору, а право вимоги настане в майбутньому, наприклад, за наявності відкладальної умови - настанням певних подій, які можуть бути відтерміновані у часі.

Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17).

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення боргу за кредитним договором № 651236289 від 06.06.2024року.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №7641747 від 06.07.2024року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.

Судом установлено, що 06.07.2024року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем був укладений договір позики № 7641747, відповідно до якого відповідач отримав кредиту розмірі 3000,00грн, з метою придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, строком на 55 дні з 06.07.2024року до 30.08.2024року, який складається з розрахункових періодів визначених розрахунком. Тип позики довгострокова. Позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України гривні. Процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: акційна процентна ставка, фіксована 0,50000 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 цього договору. Базова процентна ставка, фіксована 1,50000 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору. Основна процентна ставка, фіксована: 1,50000 % на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено розділом 3 цього Договору. Позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті (п.п.2.2-2.5 договору позики).

Відповідно до п. 10.1.5 договору позики, підписуючи договір позичальник підтверджує, що вивчила та повністю погоджується з умовами Правил надання фінансових послуг ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 3.1 - 3.2 договору позики, умови нарахування процентів протягом першого розрахункового періоду (за розрахунком, затвердженим сторонами при укладенні договору або, у разі наявності, затвердженим сторонами при укладенні додаткової угоди щодо продовження строку позики): у разі наявності акційних пропозицій проценти за користування позикою нараховуються за акційною процентною ставкою відповідно до встановленого в розрахунку за договором позики графіку нарахування процентів, при цьому значення акційної процентної ставки є середньоденним розміром процентів в межах першого розрахункового періоду. Позичальник має право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у разі повернення позики протягом строку позики, визначеного цим договором. Також позичальнику надається право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у межах 3-денного строку після спливу першого розрахункового періоду. У разі недотримання цієї умови, проценти за користування позикою за кожен день першого розрахункового періоду нараховуються за базовою процентною ставкою. Відповідне перерахування процентів здійснюється на 4-й день після спливу строку першого розрахункового періоду. У разі відсутності акційних пропозицій (акційна процентна ставка відповідає базовій процентній ставці), а також при укладенні додаткової угоди щодо пролонгації позики, проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою відповідно до встановленого в розрахунку графіка нарахування процентів, при цьому значення базової процентної ставки є середньоденним розміром процентів в межах першого розрахункового періоду, визначеного договором/відповідною додатковою угодою щодо продовження строку позики. Застосування акційної процентної ставки є правом, а не обов`язком товариства. У разі відсутності акційних пропозицій значення акційної ставки відповідає значенню базової процентної ставки. Після спливу першого розрахункового періоду, у межах всього подальшого строку позики проценти за користування позикою нараховуються за основною процентною ставкою в розмірі, визначеному п. 2.4.3 цього договору, за кожен день користування позикою в межах строку позики.

Відповідно до п. 3.4, п. 3.5 договору позики, повернення позики та сплата нарахованих процентів за користування позикою здійснюється позичальником у визначений цим договором чи додатковою угодою щодо продовження строку позики строк позики/достроково шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця. У разі дострокового повернення позики позичальник зобов`язаний сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з графіком, визначеним розрахунком. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим договором у повному обсязі ця сума зараховується позикодавцем у наступній черговості, за винятком випадків, передбачених п. 4.4. цього договору: у першу чергу сплачуються прострочені проценти за користування позикою; у другу чергу - прострочена до повернення сума позики; у третю чергу - проценти за користування позикою; у четверту чергу - сума позики.

Згідно п. 4.1-4.3 договору позики позичальник чи позикодавець не мають права продовжити строк позики в односторонньому порядку. Строк позики може бути продовжено лише шляхом укладення сторонами відповідної додаткової угоди у формі та спосіб, у який укладено цей договір позики. Укладення додаткової угоди щодо продовження строку позики можливе виключно за ініціативи позичальника, шляхом попередньої оплати суми нарахованих станом на дату такого платежу процентів та подальшим обранням опції в особистому кабінеті щодо ініціювання продовження строку позики. Після опрацювання такої ініціативи позичальника товариство направляє позичальнику (шляхом розміщення в особистому кабінеті) для вивчення та підписання відповідну додаткову угоду, яка підписується позичальником із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.

Відповідно до п. 6.1 - 6.2 договору позики за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України, а також передбачену цим договором. За кожен день неправомірного користування позикою/її частиною нараховуються проценти на прострочену позику в розмірі: 12,00 % від суми позики на 4-й день неправомірного користування та в розмірі 3,00% від суми позики, починаючи з 5-го дня за кожен день неправомірного користування. Розмір процентів на прострочену позику є фіксованим та не може бути змінено позикодавцем в односторонньому порядку. При нарахуванні процентів за цим пунктом договору позикодавець дотримується обмежень щодо нарахувань, що встановлені Законом України «Про споживче кредитування».

Додаток №1 до договору позики №7429590 від 20 травня 2024 року містить розрахунок відповідно до якого сума позики 3000,00 грн, сума нарахованих процентів за користування позикою протягом першого розрахункового періоду 85,80 грн, всього до сплати 3085,80 грн. Крім того, містить графік обов`язкових платежів, який передбачає кількість днів у розрахунковому періоді - 55, сума позики за договором 3000,00 грн, проценти за користування позикою 225 грн, реальну річну процентну ставку 11066 % та загальну вартість позики 3450,00 грн.

12.07.2024року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору позики №7641747 від 06.07.2024 року, згідно умов якої сторони погодили продовжити строк позики, шляхом встановлення строку користування позикою за цією додатковою угодою.

З п.2 додаткової угоди слідує, що сума позики станом на дату укладення додаткової угоди 3000,00 грн. Строк користування позикою за цією додатковою угодою до 30.09.2024 року (80 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених розрахунком. Дата повернення позики 30 вересня 2024 року. Загальні витрати за позикою в межах дії цієї додаткової угоди 1575,00 грн. Процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики за цією додатковою угодою: базова процентна ставка, фіксована 1,50000% на день, застосовується протягом першого розрахункового періоду за цією додатковою угодою; основна процентна ставка, фіксована 1,50000% на день, застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду за цією додатковою угодою; денна процентна ставка за цією додатковою угодою становить 0, 65625% та розраховується за наступною формулою (1575,00 грн/3000, 00 грн)/80 днів х 100).

Додатком №1 до цієї додаткової угоди, зокрема є Графік нарахувань процентів за користування позикою протягом першого розрахункового періоду за цією додатковою угодою, відповідно до якого сума позики 3000,00 грн, сума нарахованих процентів за користування позикою протягом першого розрахункового періоду 85,80 грн, всього до сплати 4350,00 грн. Крім того, містить графік обов`язкових платежів, який передбачає кількість днів у розрахунковому періоді - 80, сума позики за договором 3000,00 грн, проценти за користування позикою 1575,00 грн, реальну річну процентну ставку 8695 % та загальну вартість позики 4575 грн.

11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт ТОВ «Маніфою» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

До договору факторингу №11-01/2024 від 11 січня 2024 року сторони вносили зміни шляхом укладення додаткової угоди №10 від 11 грудня 2024 року.

Згідно п.2 додаткової угоди №10 до договору факторингу №11-01/20024 від 11 січня 2024 року, в якості ціни продажу згідно з реєстром боржників №9 від 11 грудня 2024 року фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить 1911320, 78 грн.

Факт оплати фактором ціни продажу права вимоги згідно з реєстром боржників №9 підтверджується платіжною інструкцією №569 від 11 грудня 2024 року.

11 грудня 2024 року сторони договору факторингу підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі реєстру боржників №9 до договору факторингу №11-01/2024 від 11 січня 2024 року.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №9 до договору факторингу №11-01/2024 від 11 січня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за договором позики №7641747 від 06.07.2024 року на суму 9120,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3000,00 грн - сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 3120,00 грн сума заборгованості за відсотками на прострочену позику.

Договір факторингу є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.

Отже до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право кредитора за вищевказаним договором позики, що підтверджується дослідженими доказами.

Позичальник неналежно виконує умови договору позики.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість сума боргу становить 9120,00 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3000,00 грн - заборгованість за відсотками, 3120,00 грн заборгованість за відсотками на прострочену позику.

Визначаючись з розміром заборгованості суд враховує, що сторони продовжували строк кредитування. Відповідно до умов договору, з урахування додаткової угоди до нього, позика надавалася строком до 30 вересня 2024 року. Сторони погодили, що проценти за користування позикою нараховуватимуться за базовою та основною процентною ставкою 1,50000% в день, а тому суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача проценти в розмірі 6120,00 грн.

Крім того, суд звертає увагу, що п.6.2 договору позики також передбачено нарахування відсотків за кожен день неправомірного користування позикою/її частиною, які нараховуються на прострочену позику в розмірі: 12,00 % від суми позики на 4-й день неправомірного користування та в розмірі 3,00 % від суми позики, починаючи з 5-го дня за кожен день неправомірного користування. Розмір процентів на прострочену позику є фіксованим та не може бути змінено позикодавцем в односторонньому порядку. При нарахуванні процентів за цим пунктом договору позикодавець дотримується обмежень щодо нарахувань, що встановлені Законом України «Про споживче кредитування».

Згідно розділу 1 договору «Терміни й визначення, що використовуються в договорі» проценти на прострочену позику проценти від суми позики, що нараховуються за неправомірне користування позичальником позикою/ її частиною (у разі прострочення здійснення обов`язкового платежу). Розмір процентів на прострочену позику є фіксованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд звертає увагу, що нарахування відсотків на підставі п.6.2 договору позики є мірою відповідальності позичальника за користування позикою понад строк, що відповідає положенням ст.625 ЦК України (розмір процентів визначений договором за таке прострочення).

Разом з тим, суд зважає, що за змістом п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, в період воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а отже нарахування відсотків на прострочену позику в розмірі, встановленому в договорі, є безпідставним.

Отже, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №7641747 від 06.07.2024 року в сумі 9120,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6120, 00 грн- сума заборгованості за відсотками.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 865,65грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити ІВАN№ НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за договором позики № 7641747 від 06.07.2024року в розмірі 9120,00грн., з яких: 3000,00грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3000,00 грн - заборгованість за відсотками, 3120,00 грн заборгованість за відсотками на прострочену позику.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»865,65 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 651236289 від 06.06.2024року відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 24.11.2025року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, .

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Суддя: