Справа № 473/6020/25
УХВАЛА

"20" листопада 2025 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е.,

розглянувши заяву адвоката Прилуцької Ніни Миколаївни, котра діє в інтересах заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку ч.2 ст.149 та ч.1 ст.150 ЦПК України до подачі позовної заяви, за якою особи, які можуть отримати статус учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , як позивач,

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , як представник позивача,

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, РНОКПП НОМЕР_3 , як відповідач,

Державне підприємство «СЕТАМ», , як відповідач,

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , як третя особа,

ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , як третя особа,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу від 19 листопада 2025 року повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, судді Дробинському О.Е. розподілено заяву адвоката Прилуцької Н.М., котра діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , та яка через систему «Електронний суд» звернулася до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про забезпечення позову в порядку ч.2 ст.149 та ч.1 ст.150 ЦПК України, до подачі позовної заяви, в якій просить вжити заходів забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання дій/бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, шляхом зупинення проведення електронних торгів у зведеному виконавчому провадженні №65038151 з реалізації майна боржника ОСОБА_3 , щодо будівлі складу загальною площею 60,4 квадратних метрів, з невід`ємними приміщеннями загальною площею 142,6 квадратних метрів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дана заява про забезпечення позову подана до подання позову до суду. Заяву про забезпечення позову адвокат Прилуцька Н.М., котра діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовом про визнання бездіяльності приватного виконавця незаконною та зобов`язання його вчинити дії направлені на звернення до суду з поданням про встановлення частки боржника у майні, яким він володіє на праві спільної сумісної власності, і проведення електронних торгів у зведеному виконавчому провадженні №65038151 з реалізації спірного майна боржника ОСОБА_3 , може призвести до його знищення, зміни, у тому числі вартості, або передачі в користування третім особам. На думку адвоката Прилуцької Н.М., котра діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , така обставина дає підстави для забезпечення позову шляхом зупинення проведення електронних торгів у зведеному виконавчому провадженні №65038151 з реалізації майна боржника ОСОБА_3 , щодо будівлі складу загальною площею 60,4 квадратних метрів, з невід`ємними приміщеннями загальною площею 142,6 квадратних метрів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас наведена заборона захистить законні інтереси позивача, як співвласника майна у спільній сумісній власності подружжя. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходів забезпечення позову. Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. За змістом п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо. У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь який юридичний спір та будь яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне. Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду, особа (позивач) наводить у позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес, ким воно порушено та спосіб його захисту. Позовом у процесуальному сенсі є звернення особи до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Так, під предметом позову розуміється матеріально правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів, а підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Стаття 19 КАСУ визначає справи, що належать до юрисдикції адміністративних судів, зокрема спори фізичних або юридичних осіб із суб`єктами владних повноважень щодо рішень, дій чи бездіяльності. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, крім тих, які мають вирішуватися в іншому порядку, встановленому законом, або належать до компетенції Конституційного Суду України. Критеріями належності справи до адміністративного судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Відповіднодо ч.2 ст.20 КАСУ, із змінами, внесеними згідно із Законом України №2257 ІХ від 12 травня 2022 року, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті. Оскільки ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовом про визнання бездіяльності приватного виконавця незаконною та зобов`язання його вчинити дії направлені на звернення до суду з поданням про встановлення частки боржника у майні, яким він володіє на праві спільної сумісної власності, то на категорію даної справи поширюється юрисдикція адміністративного суду, з підсудністю окружного адміністративного суду. Отже, з огляду на характер спірних правовідносин у позовній заяві, з якою позивач ОСОБА_1 , яка не є стороною зведеного виконавчого провадження №65038151, і яка має намір звернутися до суду із позовом про визнання бездіяльності приватного виконавця незаконною та зобов`язання його вчинити дії направлені на звернення до суду з поданням про встановлення частки боржника у майні, яким він володіє на праві спільної сумісної власності, заява про забезпечення позову, яка подана до пред`явлення позову, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, що виключає її розгляд в порядку цивільного судочинства. У випадку, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі (п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України). Враховуючи те, провадження у справі за заявою про забезпечення позову не підлягає відкриттю, однак ця заява подана до загального місцевого суду, яким є Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області, то суддя вважає правильним відмовити у прийнятті її до розгляду та роз`яснити заявнику, що вимоги цієї заяви підлягають вирішенню адміністративним судом в порядку, передбаченому КАСУ. Крім того, судом звертається увага на вимоги приписів п.11 ч.1 ст.150 ЦПК України, оскільки статтю 150 ЦПК України було доповнено частиною одинадцятою, згідно із Законом України №460 ІХ від 15 січня 2020 року, відповідно до яких, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру. На підставі викладеного, керуючись статтями 153, 260, 353 355 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у прийнятті заяви адвоката Прилуцької Ніни Миколаївни, котра діє в інтересах заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку ч.2 ст.149 та ч.1 ст.150 ЦПК України до подачі позовної заяви.

Роз`яснити заявнику адвокату Прилуцькій Ніні Миколаївні, котра діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , що вимоги цієї заяви підлягають вирішенню адміністративним судом в порядку, передбаченому КАСУ.

Апеляційна скарга може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя О.Е. Дробинський