єдиний унікальний номер справи 531/1926/25
номер провадження 2/531/907/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Попова М.С.,

за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 531/1926/25 за позовом ОСОБА_1 , за участю представника позивача адвоката Жолонко Олександра Валерійовича, до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Шуби Алли Федорівни, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Жолонко О.В., звернулась до суд з позовною заявою, у якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

У позові зазначається, що батьком позивачки є ОСОБА_3 , який промер 31.12.2024. Після реєстрації шлюбу, позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». Після смерті батька у позивачки погіршився стан здоров`я, стали боліти суглоби, що обмежувало її у русі для обслуговування себе. Майже сім місяців їй допомагав ходити по господарству і обслуговувати себе її чоловік. Позивачка не мала фізичної можливості звернутися до нотаріуса у визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Через слабке серце позивачка відмовилася від проведення операції. Лише прийом дороговартісних ліків, які придбали родичі, покращив стан здоров`я позивачки і вона змогла самостійно пересуватися. При проходженні лікарів для встановлення групи інвалідності, позивачка звернулася до нотаріуса, щоб написати заяву про прийняття спадщини. Листом від нотаріуса було повідомлено, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька. Повідомлено, спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_2 . Єдиним можливим способом захисту прав позивача є звернення до суду з даним позовом.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити, з підстав, викладених у позові.

ОСОБА_1 зазначила, що хворіє з 2009 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 сину робили операцію на хребті, під час якої його ледь врятували. Потім помер батько, що дуже вплинуло на її нервову систему та фізичне здоров`я. До нотаріуса Шуби А.Ф. позивачка звернулася 04.07.2025.

Представник пояснив, що ОСОБА_1 протягом шести місяців після смерті батька не зверталася до лікарів через відсутність коштів на лікування.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову, вважає його не обгрунтованим, позовну заяву було подано без постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Всі додані документи датовані вже після спливу встановленого строку на прийняття спадщини.

Третя особа, її представник, до суду не з`явилися. Надано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, з огляду на наступне.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першоюстатті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить, з метою захисту її прав, визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

Померлий доводиться позивачці батьком, що підтверджено копією свідоцтва про народження позивача та свідоцтвом про укладення шлюбу, відповідно до якого було змінено прізвище позивача з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а.с.8,9).

До матеріалів справи додано ряд медичної документації, з якої вбачається, що ОСОБА_1 з 2009 року має хворобу суглобів. У 2012 їй було встановлено діагноз: варусний гонартроз, згинально-розгинальна контрактура колінних суглобів, хронічний синовіт, виражений больовий синдром, значне порушення статики і ходи та неможливість рухатись. У липні 2025 року ОСОБА_1 проходила медичне обстеження та лікування з метою отримання інвалідності, про що надано консультативні висновки експерта та виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонерного) хворого (а.с.10,11,12,13,14).

Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №251/25/6782/Р від 01.09.2025 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності, безстроково, за загальним захворюванням. Надано Витяг №251/25/6782/В, у якому основним діагнозом зазначено: первинний гонартроз, двобічний; вказано ряд супутніх діагнозів; зазначено ускладнення основного діагнозу: контрактура суглоба, гомілка. У Рекомендаціях, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю зазначено, що ОСОБА_1 має виражений ступінь обмеження: здатність самообслуговування, пересування, трудової діяльності.

За змістом ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Згідно роз`яснень, які викладені у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивачка зверталася до нотаріуса у липні 2025 року, у відповідь на звернення, від нотаріуса ОСОБА_1 отримала лист від 29.07.2025, у якому повідомлено, що 06.05.2025 нотаріусом заведено спадкову справу №76/2025 після померлого ОСОБА_3 , який за життя склав заповіт на користь онука ОСОБА_2 . Зазначено, що ОСОБА_1 , на підставі ст. 1241 ЦК України, як непрацездатна особа пенсійного віку, має право на обов`язкову частку в спадщині в майні, що належало батькові ОСОБА_3 . Роз`яснено, що при наявності поважних причин, вона може звернутися до суду з заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.15).

Постановою нотаріуса від 22.08.2025 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, у зв`язку з пропущенням строку для подання нею заяви про прийняття спадщини (а.с.24).

Згідно ч.1,3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що неприйняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьоїстатті 1272 ЦК Українипро надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

В постанові Верховного суду від 17 лютого 2022 року у справі № 953/15603/20 зазначено, що при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Визначений законом шестимісячний строк звернення позивачки до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька минув 29.06.2025, а ОСОБА_1 звернулася на початку липня 2025.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позивач через тривале захворювання суглобів, має суттєві обмеження у здатності самообслуговування, пересування, трудової діяльності. Самостійно їй дуже важко пересуватися навіть зараз, після проведеного лікування у липні 2025 року, про що суд пересвідчився в ході судового засідання, у якому ОСОБА_1 була присутня особисто разом зі своїм представником. Позивачка самостійно ледь пересувалася по приміщенню суду за допомогою милиць. Щоб сісти, встати, перейти поріг чи піднятися на сходи, вона потребувала сторонньої допомоги.

Суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини об`єктивно завадили їй вчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Позивач не подала вчасно заяву про прийняття спадщини до 29.06.2025, оскільки через тяжку хворобу суглобів не могла самостійно себе обслуговувати та пересуватися, їй було дуже важко рухатись, тобто вона не мала фізичної можливості це зробити. Лише після лікування у липні 2025, її стан дещо поліпшився і вона відразу знайшла можливість звернутися до нотаріуса з відповідною заявою. Суд також враховує незначний термін пропуску визначеного законом строку.

Таким чином, суд визнає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, у зв`язку з чим вважає можливим визначити позивачу додатковий строк три місяці, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , за участю представника позивача адвоката Жолонко Олександра Валерійовича, до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Шуби Алли Федорівни, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 .

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини, на яку вона має право за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С.Попов