ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м.Суми

Справа №592/19728/23

Номер провадження 22-ц/816/1276/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

позивач Державне агенство з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (Державне агентство меліорації та рибного господарства України)

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Брайко Юлії Валеріївни

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 жовтня 2024 року, в складі судді Костенка В.Г., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

25 грудня 2023 року Державне агентство меліорації та рибного господарства України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у розмірі 93296,00 грн та понесених судових витрат у розмірі 2684 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 травня 2022 року у темну пору доби на річці Псел біля мосту Харитоненка зі сторони вул. Героїв Крут в м. Суми ОСОБА_1 здійснював добування (вилов) раків із використанням аквалангу за допомогою підсвічування, що є грубим порушенням чинних на момент вчинення правопорушення Правил любительського і спортивного рибальства. Під час вчинення зазначеного правопорушення було добуто 28 раків, чим заподіяно шкоду рибному господарству України на суму 93296,00 грн. За вказаним фактом було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП та відкрите кримінальне провадження № 0000340 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 249 КК України. Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 24 червня 2022 року по справі № 591/2227/22 провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було закрите, оскільки в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності було передано до Сумського РУП ГУНП в Сумській області.

18 листопада 2022 року кримінальне провадження за даним фактом було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, так як раків було випущено до природного середовища, чим нівельовано негативні наслідки їх незаконного вилучення. За таких умов згідно відповіді Інституту рибного господарства НААН України істотна шкода відсутня, тоді як її наявність є обов`язковою умовою настання кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 249 КК України. Вказана постанова до Держрибагентства не направлялась, знаходиться в матеріалах кримінального провадження.

У порядку вжиття заходів досудового врегулювання спору відповідачу 17 липня 2023 року було направлено претензію № 1-16-16/638-23 з вимогою в місячний строк погасити існуючу заборгованість у вигляді нанесеної шкоди рибному господарству України в сумі 93296,00 грн в добровільному порядку з наданням реквізитів для перерахування коштів. Відповіді на вказану претензію відповідач не надав, на момент подання даного позову заподіяну шкоду в добровільному порядку не відшкодував.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 жовтня 2024 року задоволено повністю позов Державного агентства меліорації та рибного господарства України до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про відшкодування шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Сумській області 93296,00 грн відшкодування шкоди, 2684,00 грн відшкодування витрат, а всього 95980,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Брайко Ю.В., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводить незаконність притягнення ОСОБА_1 до цивільної відповідальності, оскільки кримінальне провадження було закрите за відсутністю складу кримінального правопорушення, до адміністративної відповідальності він не притягувався. У рамках кримінального провадження було встановлено, що відповідач випустив раків, тому відсутній факт заподіяння шкоди навколишньому природньому середовищу.

Вважає, що суд зайняв сторону позивача, не дослідив належним чином усі матеріали справи та не встановив вини відповідача для притягнення його до відповідальності.

Вказує про відсутність належних доказів розміру заподіяної шкоди рибному господарству України, оскільки лист виданий самим позивачем на суму 93296,00 грн не є таким доказом без підтвердження повноважень здійснювати такі розрахунки, правильність яких не перевірялась, експертиза не проводилась.

Звертає увагу, що у цій справі має оцінюватись реальність завданих збитків, їх невідворотність та у зв`язку з цим потреба вжиття заходів для відновлення популяції річкових раків у місці їх вилучення з природного середовища. Повернення раків у водойму нівелювало негативні наслідки їх незаконного вилучення з природного середовища, а тому розрахунок завданої шкоди без її настання свідчить про необґрунтованість позовних вимог. Стягнення з відповідача 93296,00 грн є для нього надмірним тягарем, така сума не відповідає тяжкості скоєного правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Заперечуючи доводи апеляційної скарги про відсутність вини у діях відповідача. Вказує, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10 січня 2019 року, справа №541/307/17, для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення чи повернуті незаконно вилучені (добуті) водні біоресурси у середовище свого перебування, чи ні. Вказує, що відповідно до ст. 10 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону біоресурсів» до повноважень посадових осіб органів рибоохорони віднесено визначення розміру збитків, завданих рибному господарству за затвердженими таксами та методиками.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника Брайко Ю.В., заперечення представника позивача ОСОБА_2 , перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 26.05.2022 року у темну пору доби на річці Псел біля мосту Харитоненка зі сторони вул. Героїв Крут в м. Суми відповідач здійснював добування (вилов) раків із використанням аквалангу за допомогою підсвічування, що є грубим порушенням чинних на момент вчинення правопорушення Правил любительського і спортивного рибальства.

27.05.2022 року старшим слідчим СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області Трофименко І.В. проведено огляд місця вчинення правопорушення зі складанням протоколу огляду місця події, в якому відображено обставини, підтверджуючі скоєння відповідачем правопорушення. Під час вчинення вищевказаного правопорушення відповідачем було добуто 28 раків, чим заподіяно шкоду рибному господарству України на суму 93296,00 грн.

За вказаним фактом було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП та відкрите кримінальне провадження № 0000340 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 249 КК України.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 24.06.2022 року по справі № 591/2227/22 провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було закрите, оскільки в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності було передано до Сумського РУП ГУНП в Сумській області.

29.06.2022 року старшим дізнавачем сектору дізнання Сумського РУП ГУНП в Сумській області Іщенком А.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях відповідача складу кримінального правопорушення.

29.08.2022 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/5408/22 вказана постанова скасована за скаргою Державного агентства меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Сумській області, матеріали кримінального провадження повернуто до Сумського РУП ГУНП в Сумській області для проведення досудового розслідування.

20.09.2022 року старшим дізнавачем сектору дізнання Сумського РУП ГУНП в Сумській області Іщенком А.В. кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях відповідача складу кримінального правопорушення.

26.09.2022 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/6448/22 вказана постанова скасована за скаргою Держрибагентства, матеріали кримінального провадження повернуто до Сумського РУП ГУНП в Сумській області для проведення досудового розслідування.

18.11.2022 року кримінальне провадження за даним фактом було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, так як раків було випущено до природного середовища, чим нівельовано негативні наслідки їх незаконного вилучення. За таких умов згідно відповіді Інституту рибного господарства НААН України істотна шкода відсутня, тоді як її наявність є обов`язковою умовою настання кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 249 КК України. Вказана постанова до Держрибагентства не направлялась, знаходиться в матеріалах кримінального провадження. Про вказаний факт Держрибагенство проінформовано листом ГУНП в Сумській області № 1246/49/01-2023 від 17.07.2023 року.

В порядку вжиття заходів досудового врегулювання спору відповідачу 17.07.2023 року було направлено претензію № 1-16-16/638-23 з вимогою в місячний строк погасити існуючу заборгованість у вигляді нанесеної шкоди рибному господарству України в сумі 93296,00 грн в добровільному порядку з наданням реквізитів для перерахування коштів.

Відповіді на вказану претензію відповідач не надав. Станом на день розгляду справи заподіяну шкоду відповідач в добровільному порядку не відшкодував.

Задовольняючи позов Державного агентства меліорації та рибного господарства України про відшкодування шкоди у розмірі 93296,00 грн, суд першої інстанції виходив з доведеності факту заподіяння відповідачем шкоди територіальній громаді незаконним виловом живих ресурсів (раків).

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до положень ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Законом України «Про тваринний світ» передбачено, що об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі (абзац другий частини першої статті 3).

Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу (абзац п`ятий частини другої статті 10).

Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища (абзац четвертий частини другої статті 63).

Постановою КМУ від 21 листопада 2011 року № 1209 затверджені такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у подібних правовідносинах, у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 541/307/17, оскільки для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні.

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» ч. 1 ст. 37 якою передбачено, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи зазначене та те, що позивачем підтверджено належними доказами факт заподіяння матеріального збитку, заподіяного йому внаслідок незаконного вилову живих ресурсів (раків), суд першої інстанції обґрунтовано задовільнив позов.

Так, ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня 2022 року по справі № 592/5408/22 встановлено, що саме ОСОБА_1 «був виявлений один вночі у синтетичному комбінезоні у вологому стані, на траві лежать раки в кількості 28 шт., які були в металевому садку, а також балон металевий з повітрям, поясний ремінь з підсумками, зрізний ніж, ласти в кількості 2 шт.марки «DOL VOR»ma маска, про що зафіксовано у протоколах огляду місця події від 27.05.2022 року о 01 годині ночі, 01.06.2022 року з фототаблицею, від 03.06.2022 року». Ця ухвала набрала законної.

У поясненнях до складеного 26.05.2022 року протоколу про адміністративне правопорушення № 002628 відповідач власноруч зазначив, що «26.05.2022 в 23:50 я ОСОБА_1 на р. Псел біля мосту зі сторони АДРЕСА_2 пірнав за доп. кисневого балону, ластів, ліхтарика, ластів, поясу з грузами ... Коли я знаходився під водою, виявив садок з раками в к-ті 28 шт, який я витягнув на берег з метою щоб їх відпустити, але мене затримали».

Тобто проведення ОСОБА_1 пірнання на р. Псел в темний час доби за допомогою акваланга та ліхтарика (підсвічування), наслідком чого стало вилучення із води на берег раків, що знаходились у садку, підтверджується документально та самим відповідачем.

Крім того, згідно з п.3.14 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року (чинних станом на 26.05.2022 року), встановлено, що: «Забороняється ... вилучення із води знарядь лову, які належать іншим особам, та об`єктів лову, які є в цих знаряддях тощо».

Отже ОСОБА_1 , навіть якщо й садок був не його, допущено порушення правил рибальства, тому наявна його вина у порушенні правил рибальства.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність в Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Сумській області повноважень проводити розрахунок збитків, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» до повноважень посадових осіб органів рибоохорони віднесено визначення розміру збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками.

Визначення розміру збитків, завданих відповідачем, проведено за чинними станом на 26.05.2022 року Таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06 жовтня 2021 року № 1039.

Висловлюючи сумніви у правильності розрахунку розміру матеріального збитку, заподіяного позивачу незаконним виловом раків, відповідач не ставив питання про необхідність застосування спеціальних знань та призначення у справі відповідної експертизи.

Отже, доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Брайко Ю.В., не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для зміни постановленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи ціну позову, дана справа є малозначною, а тому постанова колегії суддів відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, ст.ст. 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Брайко Юлії Валеріївни залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 27 листопада 2025 року.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов