Справа № 724/3229/25
Провадження № 2/724/933/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Скрипника С.М.

за участю секретаря судового засідання Філіпчука Д.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотині Чернівецької області в порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

У вересні 2025 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.05.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит №7006017, відповідно до умов якого відповідачка отримала 10700 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Кредитний договір був підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було сплачено у строк встановлений кредитним договором.

ТОВ «Мілоан» в свою чергу умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну відповідачеві суму, а відповідачка зі свого боку не виконала умови кредитного договору. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідачка підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, в якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до п.2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки зареєстрованої відповідачем в особистому кабінеті та визначеної в кредитному договорі, що підтверджується платіжним дорученням.

24.09.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №110-МЛ. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №7006017 від 12.05.2024 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором №7006017 від 12.05.2024 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги №110-МЛ від 24.09.2024 року, та становить 36098,2 грн., з яких: - прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 10700 грн.; - прострочена заборгованість за сумою відсотків становить - 19279,2 грн.; - прострочена заборгованість за комісією становить - 1219 грн.; сума по неустойці та/або процентами за порушення грошового зобов`язання - 4900 грн.

Враховуючи вищевикладене, просять стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №7006017 від 12.05.2024 в сумі 36098,2 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду від 18 вересня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлена належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін шляхом направлення їй за місцем реєстрації копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням з відміткою про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою», за змістом пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини встановлені судом

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , укладено договір про споживчий кредит №7006017 відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 107010 грн. (п1.2. Договору) строком на 360 днів з 12.05.2024 (п.1.3. Договору); дата остаточного погашення кредиту 07.05.2025 (п.1.4. Договору); загальні витрати за кредитом складають 44765.80 грн., денна процентна ставка - 1,16%, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 9765.00 відсотків річних (п.1.5. Договору) (а.с.5-10).

Згідно п. 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту : 1219.00 грн., яка нараховується за ставкою 11.50% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Відповідно до п. 2.1.Договору кредитні кошти позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

Згідно п. 4.1. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії інших платежів згідно з умовами договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700 грн. за кожний випадок порушення (невиконання або неналежне виконання зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більше ніж 6 днів.

Договір було укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1. Договору).

Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт, мобільний додаток, месенджери. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2. договору.

Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 7006017 від 12.05.2024 року є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту (зв. а.с.10-11).

Додатком № 2 до договору є заява на отримання кредиту №7006017 від 12.05.2024 року, у якому зазначені основні умови кредитування, інформацію про платіжну картку на як особа просить перерахувати кредитні кошти, а додатком №3 вказані додаткові контактні дані позичальника для взаємодії за кредитним договором (а.с.11зв.-12).

Особу позичальника було ідентифіковано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 907011, з використанням мобільного номеру НОМЕР_2 , 12.05.2024 року о 11:50:06, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.12 зв).

Як вбачається з анкети-заяви на кредит №7006017 від 12.05.2024 року позичальнику надається кредит в сумі 10700 грн. на строк 30 днів з 12.05.2024 по 11.06.2024; сума до повернення 55465.80 грн. Складові частини сукупної вартості кредиту: 1219 грн. - комісія за надання кредиту (нараховується одноразово за ставкою 11.50% від суми кредиту за договором), проценти за користування кредитом - 43546.80 грн. (а.с.13).

Копією платіжного доручення №130857270 від 12.05.2024 року підтверджується перерахування коштів ТОВ «Мілоан» на рахунок ОСОБА_1 кредитний рахунок № НОМЕР_1 в сумі 10700 грн. (а.с.14).

Згідно копії відомостей про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 12.05.2024 нараховано комісію за оформлення кредиту в сумі 1219 грн., 12.05.2024 надано кредит у сумі 10700.00 грн., та в період з 13.05.2024 року по 11.06.2024 року нараховувались проценти згідно п.1.5.2. договору у сумі 149.80 грн./день, в період з 12.06.2024 по 09.09.2024 згідно п.п. 1.6., 2.3.1.2. договору по 134.82 грн./за день, в період з 10.09.2024 по 23.09.2024 згідно п.п. 1.6., 2.3.1.2. договору по 131.82 грн./за день. Окрім того було здійснено нарахування штрафу на підставі п.4.1. Договору у розмірі 700 грн./з день (а.с.14зв.-15).

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №7006017 від 12.05.2024 року заборгованість ОСОБА_1 станом на 20.08.2025 року становить 36098,2 гривень, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10700 грн., прострочена заборгованість за комісіями становить 1219 гривень, прострочена заборгованість за відсотками становить 19279,2 гривні, залишок по неустойці та/або процентами за порушення грошового зобов`язання становить 4900, яка на дату подання позовної заяви не погашена боржником (а.с.16.).

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач ОСОБА_1 взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Мілоан» не виконалв, оскільки не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю належного здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість.

24.09.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №110-МЛ, згідно якого ТОВ «Мілоан» (кредитор) відступає ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (новий кредитор) належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в Реєстрі боржників (зв. а.с.16-26).

Копією Акта приймання-передачі Реєстру боржників від 24.09.2024 року до договору відступлення прав вимоги №110-МЛ від 24.09.2024 та платіжною інструкцією від 24.09.2024 року підтверджується передача ТОВ «Мілоан» Реєстру Боржників ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (зв. а.с.26-27).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №110-МЛ від 24.09.2024 ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №706017 від 12.05.2024 в розмірі 36098,2 грн. (а.с.28 зв).

12.08.2025 року відповідачу було направлено претензію ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», в якій ОСОБА_1 було повідомлено про відступлення права вимоги, а також наявність у останньої заборгованості перед новим кредитором у сумі 36098,2 грн. (зв. а.с.28).

Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання ним умов договору. Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості підтверджується існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем не спростовані жодними доказами.

Мотиви з яких виходить суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.

Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор 907011 для підписання кредитного договору №7006017 від 12.05.2024 року, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів.

Як передбачено ч. 1 ст. 12 Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

У постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 Верховний Суд зазначив, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

З огляду на викладене, факт підписання ОСОБА_1 електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, укладення договору №7006017 узгоджуються з вимогами ст. ст. 6 , 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять доказів щодо спростування презумпції правомірності договору позики, зазначений договір недійсним не визнано.

В ч. 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.

Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17 (провадження № 61-12551св20).

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, пункт 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21 ).

Наявність у позивача договору про надання позики на умовах фінансового кредиту разом з усіма додатками, з урахуванням наданих договорів факторингу та реєстрів права вимоги, на переконання суду, за відсутності наданих відповідачем доказів протилежного, створює обґрунтовану презумпцію набуття позивачем прав вимоги за спірним договором.

Зобов`язання, яке виникло між сторонами, є грошовим. Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору. Інших підстав, що свідчили б про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом не встановлено.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Мілоан» не виконала, оскільки не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом. У зв`язку з належною сплатою платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача, утворилась заборгованість.

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є новим кредитором за кредитним договором № 7006070 від 12.05.2024 року на підставі укладеного між ним та ТОВ «Мілоан» договору факторингу № 110-МЛ від 24.09.2024 року. Відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 7006070 від 12.05.2024 року, становить 36098,2 гривень, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10700 грн., прострочена заборгованість за комісіями становить 1219 гривень, прострочена заборгованість за відсотками становить 19279,2 гривні, залишок по неустойці та/або процентами за порушення грошового зобов`язання становить 4900, яка на дату подання позовної заяви не погашена боржником.

Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості.

Відповідач не надав суду доказів щодо виконання зобов`язань в частині повернення грошових коштів.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитом (основним боргом) в розмірі 10700,00 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Комісія за надання кредиту передбачена як умовами кредитного договору (п.1.5.1 Заявки.), так і графіком платежів, які були підписані відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за споживчим кредитом та порядком сплати такої комісії.

Отже, як вбачається з умов даного кредитного договору встановлення комісії за надання кредиту є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність нарахування комісії пов`язаної з наданням кредиту на суму 1219,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо нарахованих процентів за користування кредитом, то суд зазначає, що здійснивши розрахунок заборгованості щодо нарахованих відсотків жодних порушень нарахування відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» судом не встановленого.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором добровільно не виконує належним чином, так як доказів належного виконання зобов`язань суду не надано, остання, як боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, таким чином у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника ОСОБА_1 повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом у сумі 19279,2 грн.

Щодо вимог про стягнення неустойки, суд зазначає таке.

Відповідно дост.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 18 Розділу Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, востаннє 05.11.2025 р. строком на 90 діб.

Суд відхиляє доводи представника позивача про можливість нарахування неустойки відповідно до норм Закону України «Про споживче кредитування» в період дії в Україні воєнного стану, оскільки до даних правовідносин слід застосовувати норму пункту 18 Розділу Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, як пріоритетну норму права, відповідно до якої позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, а не положення Закону України «Про споживче кредитування», в частині можливості здійснювати нарахування неустойки.

Умовами кредитного договору (п.4.1. Договору) встановлено, що штраф у розмірі 700,00 грн. нараховується за кожний випадок порушення (невиконання чи неналежного виконання) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії інших платежів згідно з умовами договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця.

Позивачем нарахована неустойка в розмірі 4900 грн., що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 неустойки в розмірі 4900 грн. є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.

З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 31198,2 грн., з яких: 10700 грн. основний борг, 19279,2 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1219- прострочена заборгованість за комісією.

В решті частині вимог щодо стягнення неустойки в сумі 4900 грн. слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (86,42 %).

При розподілі судових витрат по оплаті судового збору, суд враховує пропорційність задоволених вимог.

Позов заявлено всього на суму 36098,2 грн., а задоволено 31198,2 грн., тобто на 86,42 % (31198,2 грн х 100 % /36098,2 = 86,42 % ).

А саме, позовні вимоги задоволені на 86,42 %, - 2422,40 грн. (ставка судового збору, що підлягала сплаті за подання позову, з врахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8) х 86,42% = 2093,44 грн. судового збору за розгляд справи в суді, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім цього, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 8000 гривень.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При вирішенні питання щодо відшкодування витрат, понесених позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» на професійну правову допомогу, суд дійшов наступного.

Відповідно до частин першої та третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У рахунок стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачем заявлено 8000 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2025 року між ТОВ « Фінансова компанія «Кредит Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», в особі адвоката керуючого партнера Усенка М.І. укладено договір про надання правової допомоги № 0107 (зв. а.с.31).

Згідно акту №Д/1550 наданих послуг від 20.08.2025 АО «Апологет» було надано послуги згідно договору про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025 року щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №7006017 від 12.05.2024 (зв. а.с.32).

Згідно детального опису наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 20.08.2025 року АО «Алопогет» витратили 6 годин 30 хвилин на оформлення справи (а.с.31 зв.).

Клопотань від відповідача щодо зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу з підстав не співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, до суду не надходило.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді позивачем, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, підлягають до задоволення пропорційно задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі (8000*86,42%)= 6913,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.525,526,612,1050 ЦК України, ст.ст.258 - 259,263 265, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» ( адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького,1, корпус 28, ІВАN: НОМЕР_4 банк отримувача АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614) заборгованість за кредитним договором №7006017 від 12.05.2024 року, в розмірі 31198 (тридцять одна тисяча сто дев`яносто вісім) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» ( адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького,1, корпус 28, ІВАN: НОМЕР_4 банк отримувача АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614) судовий збір у розмірі 2093,44 (дві тисячі дев`яносто три) гривні 44 копійки та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6913,60 (шість тисяч дев`ятсот тринадцять) гривень 60 копійок.

В решті вимог відмовити.

Копію рішення направили сторонам.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького,1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 13 листопада 2025 року.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК