У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши заяву представника позивача Романенка Михайла Едуардовича про повернення судового збору у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути заборгованість за укладеним з ТОВ «Дінеро» кредитним договором № L8311689 від 13.04.2019 в сумі 25 797,53 грн., посилаючись на відступлення права вимоги первісним кредитором за договором і неналежне виконання відповідачами взятих на себе кредитних зобов`язань.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків терміном 10 днів з моменту утримання ухвали.

Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків та роз`яснено, що на підставі пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, сплачена сума судового збору повертається лише за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

До суду надійшла заява представника позивача про повернення сплаченого при подачі позову до суду суми судового збору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків..

Так, згідно частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно пункту 44 ПостановиПленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Згідно пункту 2 частини першої статті 7 ЗаконуУкраїни «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Згідно частини другої вказаної статті,у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн.(а.с.1).

Ураховуючи викладене, оскільки ухвалою суду позивачу повернуто позовну заяву,суд вважає, що за клопотанням сторони позивача сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір підлягає поверненню позивачу.

При цьому суд звертає увагу сторону позивача, що в матеріалах справи міститься платіжна інструкція про сплату судового збору № L8311689 від 03 жовтня 2025 року, про що також свідчить виписка про зарахування суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, а не 18 квітня 2025 року, як зазначено в тексті заяви представника позивача та подано до суду в якості доказу повернення судового збору, тому поверненню підлягає судовий збрі згідно наданих до позовної заяви письмових доказів.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові суду від 17 лютого 2021 року по справі № 650/231/20 (провадження № 61-487св21), відповідно до якої оскарження ухвали щодо визначення розміру судових витрат передбачено пунктом 13 частини першої статті 353 ЦПК України. Системний аналіз пункту 13 частини першої статті 353, статті 142 ЦПК України та інших норм процесуального законодавства свідчить, що визначення розміру судових витрат охоплює собою, в тому числі, й повернення судового збору. Тому ухвала суду першої інстанції щодо вирішення питання про повернення судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 133 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву представника позивача Романенка Михайла Едуардовича про повернення судового збору частково.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (, місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Челюскіна, 1) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (, місцезнаходження юридичної особи за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) сплачений ним судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп., що внесений згідно з платіжною інструкцією від 03 жовтня 2025 року № L8311689 на розрахунковий рахунок УДКС України у Дніпропетровській області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу складено 27 листопада 2025 року.

Суддя А.В. Ткаченко