ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м.Суми

Справа №592/8579/25

Номер провадження 22-ц/816/1862/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Шаповаленком Русланом Олександровичем,

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2025 року у складі судді Зоріка М.В., постановлену у м. Суми,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування запису про набуття права власності, поновлення права власності на майно,

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Шаповаленка Р.О., звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку під номером 12 розташований за адресою, АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,0650 га, кадастровий номер :09:000:0047 укладений 25 липня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В., зареєстрований у реєстрі за №1650 та договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :09:000:0048, загальною площею 0,3907 га, укладений 25.07.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В., зареєстрований у реєстрі за №1653; скасувати запис в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0650 га, кадастровий номер 0:09:000:0047, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5923586'700:09:000:0048, загальною площею 0,3907 га; поновити право власності ОСОБА_1 на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0650 га, кадастровий номер :09:000:0047, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :09:000:0048, загальною площею 0,3907 га.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2025 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування запису про набуття права власності, поновлення права власності на майно, передано на розгляд до Недригайлівського районного суду Сумської області за підсудністю.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 діючи через свого представника адвоката Шаповаленка Р.О., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що норми ЦПК допускають можливість вибору суду позивачем за певних обставин.

Наголошує на тому, що позивач є людиною похилого віку (1936 року народження), проживає наразі у м. Суми, відповідачка проживає у м.Суми, нотаріус, який посвідчував договір знаходиться у м. Суми.

Крім того враховуючи безпекову ситуацію в Сумській області, ускладненість логістики та регулярність застосування військами російської федерації засобів ураження по цивільних об`єктах, автомобілях та мирних людях як у Сумській, так і в Недригайлівській громадах, а тому вважає, що судом застосовано надмірний формалізм щодо визначення підсудності даної справи та направлення її для розгляду до Недригайлівського районного суду.

Відповідачкою, в установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу, подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За таких обставин розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що спірне нерухоме майно, а саме: житловий будинок під номером АДРЕСА_2 , земельна ділянка з кадастровим номером :09:000:0047, земельна ділянка з кадастровим номером :09:000:0048 розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , територіально знаходиться в межах Недригайлівського районного суду Сумської області, а тому даний позов в порядку ч.1 ст.30 ЦПК України, не підсудний Ковпаківському районному суду м. Суми.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншому суд.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, спірні правовідносини випливають з договорів купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку під номером АДРЕСА_2 , земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0047, земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0048, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення. Майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна як об`єкта цивільних прав.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 2/1519/8500/11, провадження № 61-18680св19).

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20), згідно з якими «з аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю випливає її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення».

У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 2/1519/8500/11 (провадження № 61-18680св19) зазначено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Верховний Суд у постанові від 20 березня 2024 року у справі № 523/14831/21 (провадження № 61-7964св23), в якій предметом позову було визнання додаткової угоди до договору про пайову участь у будівництві недійсною та стягнення заборгованості за цим же договором, предметом якого є будівництво житлового будинку на земельній ділянці, дійшов висновку, що спірні правовідносини випливають із договору, який стосується нерухомого майна. Таким чином, оскільки позовні вимоги стосується прав на об`єкт нерухомого майна, то підсудність цього спору повинна визначатися за правилами, встановленими статтею 30 ЦПК України, якою регулюються правила виключної підсудності.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору є визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку та земельних ділянок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки спірні правовідносини випливають із договору, який стосується нерухомого майна, то підсудність цього спору повинна визначатися за правилами, встановленими статтею 30 ЦПК України, якою регулюються правила виключної підсудності.

За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спір у цій справі виник з приводу нерухомого майна, оскільки позовні вимоги мають явний, очевидний правовий зв`язок із нерухомим майном, а тому має розглядатися за правилами виключної підсудності Недригайлівським районним судом Сумської області за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відтак, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали суду не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Шаповаленком Русланом Олександровичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов