Дата документу 21.11.2025
Справа № 501/4986/25
У Х В А Л А

21 листопада 2025 року суддя Чорноморського міського суду Одеської області Пушкарський Д.В., вивчивши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Кольоровий бульвар» про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До Чорноморського міського суду Одеської області звернулась ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кравченко Олена Михайлівна, з позовом до обслуговуючого кооперативу «Кольоровий Бульвар» в якому просить визнати за ОСОБА_3 майнові права на об`єкт незавершеного будівництва на фактично оплачені квадратні метри у розмірі 18,18 кв.м. від загальної площі однокімнатної квартири АДРЕСА_1 на земельній ділянці під кадастровим номером :02:019:0081.

Звертаючись з позовною заявою до суду, представник позивача надав клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №755/3509/18 (провадження №61-17721св19), тощо.

Вивчивши подані матеріали, суд керується наступним.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Зазначеними нормами встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб.

Отже, позивач як інвестор просить визнати за нею майнові права (тотожні праву власності) на об`єкт.

Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19).

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі №372/4235/19 (провадження №61-655св21).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці (пункти 54, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19).

Згідно п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Позовні вимоги ОСОБА_1 спрямовані на визнання за нею майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: квартиру АДРЕСА_2 на земельній ділянці під кадастровим номером :02:019:0081.

Таким чином, ціна позову в цій справі має визначатися вартістю спірного майна - майнових прав.

Отже, характер такої вимоги є майновим та стосується захисту права власності, тому за позовну вимогу про визнання майнових прав має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» як з вимоги майнового характеру.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовні вимоги майнового характеру та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Пільги щодо сплати судового збору визначені у ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Виходячи зі змісту ч.ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, враховуючи майновий стан сторони.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору.

Згідно ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, основною умовою для звільнення від сплати судового збору є тяжкий майновий стан особи, що звертається до суду, який вона повинна довести поданими письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, а тому в задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Згідно ч.1, ч.2 ст.185 ЦПК України, - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах, враховуючи, що заява подана без додержання вимог, викладених у ч.4 ст.177 ЦПК України, а саме не сплачено судовий збір, то її слід залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.185, ст.ст.259-260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Кольоровий бульвар» про визнання права власності, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, - п`ять днів з дня вручення ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя