П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 листопада 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів: Джуги С.Д., Кожух О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Виноградівського районного суду від 22 квітня 2025 року у справі № 208/11468/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Покровської міської ради Донецької області, виконавчий комітет Покровської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2025 року позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Покровської міської ради Донецької області, виконавчий комітет Покровської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав повернуто позивачу.

Заперечуючи ухвалу суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем на виконання вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху було подано уточнену позовну заяву, у якій вказано адресу проживання, стосовно відсутності відомостей попереднього (орієнтовного) розрахунки суми витрат, які позивач планує понести у зв`язку із розглядом справи, то звертає увагу суду, що такий у первісному позові вказаний як 1211, 20 грн. Стосовно квитанції про сплату судового збору, то така була додана до позову при його поданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.2 ст.369 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Покровської міської ради Донецької області, Виконавчий комітет Покровської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимог, закріплених у пунктах 2, 9 частини третьої статті 175, абзаці першому частини першої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, а саме:

1) неповністю вказано адресу фактичного місця проживання позивача;

2) відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

3) не додано копії квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 07.10.2024 року, виданої Акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк", про сплату судового збору.

Позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 подав заяву, до якої було долучено уточнену позовну заяву із зазначенням адреси реєстрації та фактичного місця проживання сторін та орієнтовного розміру судових витрат, який складає 1 211,20 грн., а також копію документа, що підтверджує сплату судового збору.

Повертаючи позовну заяву суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув усі недоліки позовної заяви, залишеної без руху, у встановлений судом строк, а саме в частині відсутності попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи та не надав копії квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 07.10.2024 року, виданої Акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк", про сплату судового збору для третіх осіб.

Однак, з таким висновком не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах «Каньєте де Хоньї проти Іспанії», «Гору проти Греції», «Михолапа проти Латвії»).

Також ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі "Шишков проти Росії").

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

З приводу наведеного, колегія суддів зазначає, що позивач дійсно не усунув недоліки суд першої інстанції у повному обсязі, а саме надав одну копію квитанції про сплату судового збору, замість трьох, як зазначено в ухвалі Виноградівського районного суду від 27.02.2025.

Втім такі обставини не можуть виступати безумовною підставою для повернення апеляційної скарги.

Крім цього, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до змісту положень статті 127 ЦПК України, суд може продовжити строк, встановлений для вчинення процесуальних дій.

Згідно з частиною 2 статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом, зокрема, з ініціативи суду.

Законодавець не покладає на суд обов`язок продовжити строк на усунення недоліків у разі усунення недоліків позовної заяви частково. При цьому вказані процесуальні правові приписи не позбавляють суд права в разі усунення недоліків не в повному обсязі постановити ухвалу, якою продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції з урахуванням часткового усунення недоліків, визначених ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2025 року не був позбавлений права і можливості продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 , тому прийняв передчасне рішення про повернення позовної заяви.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню в справі, вказаного не врахував і передчасно повернув позовну заяву ОСОБА_1 , чим допустив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права особи на судовий захист.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 379, 381-384, колегія суддів:

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2025 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2025 року.

Головуючий:

Судді: