ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4903/24 Номер провадження 22-ц/814/3234/25Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Суддя-доповідач: Дряниця Ю.В.

судді: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 травня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначають, що 01.11.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір №5004900 про надання споживчого кредиту відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених їх на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Згідно умов договору сума кредиту складає 20 000,00 грн., строк кредиту 10 днів. Строк кредиту може бути продовженим у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав надавши кредит в сумі 20 000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 свої зобов`язання перед кредитором не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим кредитний договір пролонговано, а користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль.

25.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна, як клієнтом та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу № 25-0/23-Ф згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

До ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 32 467,5 грн., з яких: 19 500,00 грн. - тіло кредиту, 12 967,5 грн. нараховані проценти.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 467,5 грн., з яких: 19 500 грн. - тіло кредиту, 12 967,50 грн. нараховані проценти, а також витрати на судовий збір у розмірі 2422,4 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 травня 2025 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 32 467,5 грн., з яких: 19 500,00 грн. - тіло кредиту, 12 967,5 грн. нараховані проценти та у повернення сплаченого судового збору 2 422,4 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000, 00 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги стверджується, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про узгодження сторонами умов автоматичної пролонгації строку дії договору.

Суд не взяв до уваги, що у самому кредитному договорі міститься Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно якої, дата платежу 11.11.2021 року, сума платежу за розрахунковий період складе 23800,00 грн., проценти за користування кредитом складуть 3800,00 грн., загальна вартість кредиту складе 23800,00 грн. Отже, відповідач вважає, що у даній справі строк кредитування скінчився 11.11.2021 року

Зазначає, що позичальником включені до умов кредитного договору несправедливі умови, які полягають у тому, що фінансова установа в незалежності від того, чи споживач здійснить погашення заборгованості за кредитним договором, може в односторонньому порядку, без повідомлення споживача продовжити дію такого договору для подальшого нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором, що вносить істотний дисбаланс до договірних правовідносин та ставить споживача в несправедливе становище по відношенню до кредитної установи.

Вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми відсотків, які нараховані позивачем за період часу після закінчення строку дії кредитування є необґрунтованими.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 листопада 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 5004900 про надання споживчого кредиту, згідно якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 20 000, 00 грн. Факт отримання коштів не заперечується відповідачем.

Кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Відповідно п.1.3. договору сума кредиту складала 20 000,00 грн.

Згідно п.1.4. строк кредиту становить 10 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього договору.

Відповідно до п.1.5. стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується:

- у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування знимженої процентної ставки;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору.

За п.п. 2.1. п.2 кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

Згідно з п.п.2.4. п.2 кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами згідно п. 2.1 договору.

До укладання кредитного договору ОСОБА_1 ознайомилась із паспортом споживчого кредиту, про що свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором С592719 та таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, про що також свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором С592719.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в розмірі 20 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що визнається відповідачем.

Як встановлено місцевим судом 10.11.2021 відповідач здійснила оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3040.00 грн. 18.11.2021 Відповідач здійснила оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3040.00 грн. В зв?язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 10 днів (до 28.11.2021) за стандартною процентною ставкою 1,90%

27.11.2021 відповідач здійснила оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3420.00 грн. В зв?язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 10 днів (до 07.12.2021) за стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

03.12.2021 Відповідач здійснила оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2280.00 грн. В зв?язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 10 днів (до 13.12.2021) за стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

2.12.2021 Відповідач здійснила оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3420.00 грн. В зв?язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 10 днів (до 22.12.2021) за стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

21.12.2021 Відповідач здійснила оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3420.00 грн. В зв?язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 10 днів (до 31.12.2021) за стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

24.12.2021 Відповідач здійснила оплату на рахунок Кредитора в розмірі 1640.00 грн. з яких 1140.00 грн. оплата процентів, 500.00 грн. оплата тіла кредиту. В зв?язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 10 днів (до 03.01.2022) за стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

02.01.2022 Відповідач здійснила оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3334.50 грн. В зв?язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 10 днів (до 12.01.2022) за стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

12.01.2022 Відповідач здійснила оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3705.00 грн. В зв?язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 10 днів (до 22.01.2022) за стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

22.01.2022 Відповідач здійснила оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3705.00 грн. В зв?язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 10 днів (до 01.02.2022) за стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

30.01.2022 Відповідач здійснила оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2964.00 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 10 днів (до 09.02.2022) за стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

09.02.2022 Відповідач здійснила оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3705.00 грн. В зв?язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 10 днів (до 19.02.2022) за стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

Починаючи з 19.02.2022 Відповідач свої зобов?язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв?язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3 Кредитного договору, строк його дії було автопролонговано, a строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.

25.09.2023 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) укладений договір факторингу № 25.09/23-Ф, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передало грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Фінтраст Україна за плату, а клієнт відступив фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату з а кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором Факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 підтверджується, що клієнт ТОВ «Авентус Україна» передав, а фактор ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" прийняв реєстр боржників. Відповідно до реєстру боржників (витяг) клієнт відступив фактору право вимоги заборгованості до боржників, крім іншого ОСОБА_1 .

Про відступлення права грошової вимоги за договором споживчого кредиту на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідача повідомлено письмово на її електронну пошту, зазначену нею при укладенні кредитного договору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності обставин, на які посилався позивач в обґрунтованості заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 627, 629 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 1046, ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до визначень, що містяться в ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3 ст. 656 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом встановлено та не спростовано відповідачкою, що за допомогою одноразового паролю ідентифікатора С592719 01.11.2021 року вона підписала договір про надання споживчого кредиту № 5004900, яким було узгоджено розмір кредиту, строки його повернення та розмір відсотків за користування кредитними коштами.

Отже, договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 5004900 від 01.11.2021 року та здійснило переказ грошових коштів у сумі 20 000 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від 16 жовтня 2023 року.

Таким чином, на підставі наявних в матеріалах справи доказів суд першої інстанції вірно вважав доведеними факт укладання між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту в електронній формі та виконання кредитором своїх обов`язків за цим договором, а саме надання грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Доводи апеляційної скарги предствника відповідача щодо безпідставного стягнення з відповідача суми відсотків, які нараховані позивачем за період часу після закінчення строку дії кредитування а саме після 11.11.2021 року колегія суддів не бере до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1.4. договору від 01 листопада 2021 року погоджений сторонами строк кредиту 10 днів. У цьому ж пункті сторони погодили, що строк кредиту може бути продовжено у порядку і на умовах, визначених у Розділі 4 цього договору.

Нормами Розділу 4 кредитного договору визначено, що строк кредиту продовжується двома способами: за ініціативою позичальника (п.4.2) або шляхом автопролонгації (п.4.3.).

У пункті 4.3. договору сторони погодили, що строк кредиту автоматично продовжується, якщо на дату закінчення строку кредиту існує заборгованість за кредитом, то строк кредиту продовжується максимально до 90 днів поспіль.

Отже, з наведеного слідує, що автопролонгація кредитного договору була чітко передбачена п. 4.3.1. кредитного договору, а у п. 4.3.2. вказано, що споживач надав таку згоду на автопролонгацію на умовах п. 4.3.1, тобто сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, зокрема щодо визначення розміру процентів за його користування та умови автопролонгації договору.

Норми п.4.3. кредитного договору не є нікчемними відповідно до ЗУ «Про захист права споживачів», ЗУ «Про споживче кредитування», зазначені норми щодо автоматичного продовження строку кредитування можуть бути оспорюваними, проте у межах розгляду цієї справи вимог про визнання недійсними умов договору не заявлено.

Відповідачем також не надано доказів оспорення умов кредитного договору, що спростовує доводи апеляційної скарги про несправедливість його умов.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Кредитором було повідомлено Боржника про застосування автопролонгації Кредитного договору №5004900, шляхом надсилання відповідного листа.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України, дав належну оцінку встановленим фактам, які підтверджені відповідними доказами, зробив правильні по суті висновки по заявленим вимогам.

Обставин, встановлених місцевим судом, представник відповідача у апеляційній скарзі не спростувала.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів на власну користь та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлене, апеляційний суд доходить висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 травня 2025 року -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.В. Чумак