Справа № 539/257/22
Провадження № 2/539/2110/2025
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

18 листопада 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні питання про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Тищенко Інна Вікторівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна спільним сумісним майном подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І. В., про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна спільним сумісним майном подружжя.

11 жовтня 2022 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І. В., про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна спільним сумісним майном подружжя.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 червня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Антіховича В. В. залишено без задоволення, рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 жовтня 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03 вересня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Антіховича В. В. задоволено частково, скасовано рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 жовтня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 червня 2024 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 вересня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження. Призначено підготовче судове засідання на 21 жовтня 2025 року.

Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка надійшла на запит суду, вказано, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був призваний до лав Збройних Сил України 07 вересня 2025 року за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 .

Представник позивача адвокат Антіхович В. В. 11 листопада 2025 року подав клопотання в якому просив зупинити провадження по справі № 539/257/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І. В., про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна спільним сумісним майном подружжя, на період перебування ОСОБА_2 на військовій службі в лавах Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час, дату і місце його проведення були повідомлені у встановленому законом порядку.

Згідно з вимогами частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан.

Відповідно до частини першої, другої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про зупинення провадження у справі.

Підстави, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, передбачені статтею 251 ЦПК України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

За частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Зупинення провадження у справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008).

Згідно з пунктом 12 Положення № 1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався і не скасовано до теперішнього часу.

За приписами пункту 2 зазначеного Указу Президента військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний 07 вересня 2025 року до лав Збройних Сил України за мобілізацією у військову частину НОМЕР_1 .

Реалізація таких завдань цивільного судочинства кореспондується із положеннями пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, за змістом якого суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 19 серпня 2022 року у справі № 461/5209/19, від 09 квітня 2025 року № 405/9040/19.

Таким чином, суд зобов`язаний провадження у справі зупинити до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Керуючись статтями 251, 253, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача адвоката Антіховича В. В. про зупинення провадження по справі, задовольнити.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Тищенко Інна Вікторівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна спільним сумісним майном подружжя, до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, зобов`язати відповідача невідкладно повідомити про це суд.

Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. М. Пилипчук