Справа № 214/1503/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу №214/1503/25 за позовною заявою представника позивача Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» - Клецько Лілії Вікторівни до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ

Представник позивача, Клецько Л.В. звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», суму заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Типового індивідуального договору №1642/жб за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) в розмірі основного боргу 50 215, 78 грн., інфляційні втрати в розмірі 17 209, 73 грн., 3% річних в розмірі 3 888, 24 грн., а всього 76 238,34 грн.; стягнути судовий збір 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач ОСОБА_1 є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 27.04.2007 року №279 «Про переведення жилих приміщень у нежилі» жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 57,8 м2 переведено у нежиле для переобладнання в офіс. АТ «Криворізька теплоцентраль» є теплопостачальною організацією у розумінні ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає теплову енергію населенню міста Кривого Рогу. Постачання теплової енергії є комунальною послугою (ст. 5 ЗУ «Про житлово- комунальні послуги»). Пунктом 1 ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» закріплюється обов`язок надання комунальної послуги виконавцем. Згідно із ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання комунальних послуг здійснюються безперервно, зокрема, крім часу перерв на міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно- правовими актами. Окрім того, теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі (ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання»). Тобто надання послуги з постачання теплової енергії є обов`язком Позивача як виконавця відповідної комунальної послуги. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних Договорів, затверджених КМУ або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка самостійно обирається співвласниками багатоквартирного будинку, виключно, на підставі рішення прийнятого відповідно до закону. У той же час, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що с публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги (відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово- комунальні послуги»). Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії затверджено постановою КМУ «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року № 1022) (далі - Правила № 830). АТ «Криворізька теплоцентраль», як виконавець послуги з постачання теплової енергії, 01.10.2021 на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua розмістило Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за посиланням: https://tec.dp.ua/typovyj-indyvidualnyj-dogovir-pro-nadannya-poslugy-z-postachannya-teplovoyi- energiyi/, який є публічним договором приєднання. Так як протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору, на адресу позивача не надходило документів про рішення власників багатоквартирних будинків АДРЕСА_2 про обрання моделі договірних відносин, а також у відповідача не виникло заперечень щодо його укладання, виходячи з практики викладеної постановою ВСУ від 22.02.2018 року по справі №641/2634/16, постановою ВСУ від 11.11.2019 по справі №646/834/17, з 01.11.2021 року з ОСОБА_1 фактично укладено Типові індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії (далі Типовий договір; копія додається). У Позивача даний типовий договір з відповідачем обліковуються за реквізитами №1642/жб від 01.11.2021 року. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги (п.4 Типового договору). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, відповідно до п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Факт поставки відповідачеві теплової енергії у період листопад 2021-березень 2023 підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок АДРЕСА_2 . Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону. Обсяг спожитої у будинках послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинках за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика розподілу). Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал) (п. 11 Типового договору). Згідно з приписами п. 19 Правил № 830, комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, й частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Відповідно до п. 24 Правил № 830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів- розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Згідно із п. 10 Методики розподілу базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії. У разі, якщо відомості про опалювану площу не були надані споживачем, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є загальна площа приміщення у метрах квадратних, визначена за даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а у разі відсутності у ньому інформації про окремі приміщення за даними, зазначеними у документах, що посвідчують право власності на такі приміщення. Пунктом 2 Правил № 830 встановлено, що опалювана площа (об`єм) приміщення це загальна площа (об`єм) приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас. Крім того, відповідно до підп. 1 п. 4 розділу 1 Методики розподілу для розподілу приймаються показання вузлів комерційного обліку станом на кінцеву дату розрахункового періоду (фактичне споживання послуги з постачання теплової енергії станом на кінцеву доту розрахункового періоду - «факт»). У разі, якщо дата фактичного зняття показань вузлів комерційного обліку відрізняється від дати закінчення розрахункового періоду, то до розподілу приймається скориговане (приведене) споживання комунальної послуги на кінцеву дату розрахункового періоду («звіт» за вузлом комерційного обліку). Для цього виконавець розподілу комунальних послуг коригує (приводить) споживання розрахунковим методом, а саме: визначається сума фактичного споживання на дату зняття показань вузла комерційного обліку комунальної послуги та добутку середньодобового споживання будівлею/будинком відповідної комунальної послуги на кількість днів від дати зняття показань до закінчення розрахункового періоду. Відповідно до п. 30 Типового договору, визначено що плата за послугу з постачання теплової енергії складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил № 830 в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного КМУ, інформація про яку розміщується на веб-сайті Виконавця https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/. Відповідно до п. 5 Типового договору про надання послуги з постачання теплової енергії, обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Щодо нарахування плати за надану послугу з постачання теплової енергії В будинку АДРЕСА_2 встановлено комерційний технічного огляду приладів обліку теплової енергії від 10.10.2019 року. Згідно зі Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.08.2023 теплолічильник Ергомера, заводський номер 5336 відповідає встановленим вимогам стандарту. Прилад-розподілювач теплової енергії в зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення. Загальна площа п`ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 складає 3829,5 м?. Фактичне споживання послуги з постачання теплової енергії житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 за період листопад 2021 року березень 2023 року складає: листопад 2021- 53,97 Гкал; грудень 2021 72,71 Гкал; січень 2022 - 79,32 Гкал; лютий 2022-61,00 Гкал; березень 2022 64,25 Гкал; листопад 2022- 34,30 Гкал; грудень 2022-53,38 Гкал; січень 2023 59,66 Гкал; лютий 2023 57,35 Гкал; березень 2023-31,90 Гкал. Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) Позивачем за період листопад 2021 року березень 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , поставлено Відповідачеві 9,58 Гкал на загальну суму 50 215,78 грн. (з ПДВ). Пунктом 31 Типового договору передбачено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 17.06.2011року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» тарифи формуються для трьох категорій споживачів населення, бюджетних установ, інших споживачів. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послу № 1174 від 25.06.2019 «Про затвердження Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання» тарифи формуються для таких категорій споживачів: населення, бюджетні установи, релігійні організації, інші споживачі. У листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.03.2015 року №2450/15/61-15 надано роз`яснення, що оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами «для населення» здійснюють власники чи користувачі квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного проживання в них, а для власників нежитлових приміщень застосовується тариф як для «інших споживачів». Окрім того, відповідно до роз`яснення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № від 31.12.2012 оплата житлово- комунальних послуг за тарифами для населення здійснюється громадянами, які використовують житло виключно для проживання, а не у інший спосіб. Оскільки Відповідач спожив теплову енергію для обігріву належного йому на праві приватної власності приміщення, яке Відповідач не використовував для проживання, а використовується під офіс, то Позивачем, при розрахунках вартості наданих Відповідачу послуг, застосовувалися тарифи, передбачені для групи «інші споживачі». Згідно із рішенням виконкому Криворізької міської ради №529 від 22.10.2021 для категорії споживачів «інші споживачі» встановлено тариф на рівні 5 344,26 грн./Гкал (з ПДВ), 4453,55 грн./Гкал (без ПДВ).

Щодо плати за абонентське обслуговування. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю Комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг, що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами. Тариф на послугу з абонентського обслуговування встановлюється наказом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» відповідно до постанови КМУ №808 від 21.08.2019 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними поговорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» (п.30 Типового договору). Згідно з п.32 Типового договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) та актів надання послуг з абонентського обслуговування за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Тесленка, будинок 25, приміщення 44, Відповідачеві за період з листопада 2021 по жовтень 2023 нарахована плата з абонентського обслуговування на суму 188,88 грн. Всі вищезазначені акти направлялися Відповідачеві та були ним отриманні Окрім того, на виконання п. 33 Типового договору Відповідачу було направлено рахунки на оплату послуги за постачання теплової енергії та плати за абонентського обслуговування. Відповідно до п. 34 Типового договору, споживач здійснює оплату за цим Договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Отже, Відповідач не виконав свої грошові зобов`язання перед Позивачем, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за Типовим договором № 1642/жб від 01.11.2021 щодо приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , за період з листопада 2021 по березень 2023 за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 50 215,78 грн., та за послугу з абонентського обслуговування за період з листопада 2021 по жовтень 2023 у розмірі 188,88 грн., а всього 50 404,66 грн. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписами пункту 44 Типового договору встановлено, що сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до цього договору або закону. Згідно із п. 45 Типового договору, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. За порушення строків оплати за надану послугу з постачання теплової енергії Відповідачеві нараховано: компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 17 209,73 грн., 3% річних у розмірі 3 888,24 грн., пеню у розмірі 4 735,71 грн. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплачує, у зв`язку з чим представник позивача, діючи від імені та в інтересах АТ «Криворізька теплоцентраль», вимушена звернутися до суду з даним позовом.

05.05.2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подала до суду відзив на позовну заяву, в якій повністю заперечує проти позовних вимог позивача. В обґрунтування відзиву наводить наступне. В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом АТ "Криворізька теплоцентраль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану послугу постачання теплової енергії у розмірі 76 238, 34 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає те, що ОСОБА_1 , будучи власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 57, 8 кв.м., не здійснювала оплату послуги з постачання теплової енергії у період часу з листопада 2021 по березень 2023 року, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 50 215, 78 грн., 3% річних у розмірі 3 888, 24 грн., компенсації за інфляційні втрати у розмірі 17 209, 73 грн., пеню в розмірі 4 735, 71 грн., плату за абонентське обслуговування в розмірі 188, 88 грн., а всього 76 238, 34 грн. Відповідно до Договору купівлі продажу квартири від 04.06.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Перекопською І.С., ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно п. 1.3 та п.1.4. вказаного Договору за даними правовстановлювального документа предмет договору складався з трикімнатної квартири загальною площею 57, 8 кв.м., житловою площею 44, 8 кв.м., розташованої на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку. Згідно по 1.5.1.7 Вказаного Договору під забороною (арештом) відчуження згідно з Єдиним реєстром заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відчужувана квартира не перебувала, інформація про перебування майна продавця під податковою заставою на момент придбання квартири була відсутня. Звертає увагу суду на те, що на момент придбання квартири статус квартири АДРЕСА_4 був житловим та після придбання використовувалася як житлове приміщення в якому мешкала сім`я відповідача. Однак, як вбачається зі змісту позовних вимог, нарахування заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з листопада 2021 року по березень 2023 року здійснювалося по тарифам як на нежитлове приміщення. Як на доказ по справі представник позивача посилається на рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 27.04.2007 року № 279 "Про переведення жилих приміщень у нежилі", відповідно до якого, жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , переведено у нежиле для переобладнання в офіс.

Шодо перевірки вказаної інформації. 17.04.2025 року на ім`я начальника Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради Карого І. нею направлено адвокатський запит з питаннями: чи мала квартира АДРЕСА_4 в період часу з 04.06.2010 року по 31.12.2023 року статус нежитлового приміщення? якщо мала, то ким саме та коли квартиру АДРЕСА_4 було переведено з житлового фонду в нежитлове або навпаки? 23.04.2025 року нею з Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради електронною поштою отримано відповідь, з якої вбачається, що в період з 1999 року по теперішній час рішення виконкому міської ради, щодо переведення квартири за вищевказаною адресою до нежитлового фонду не приймалося. Інформація про переведення квартир до нежитлового фонду в період до 1999 року в департаменті відсутня. Стосовно статусу квартири/приміщення зазначено, що що основним документом, яке посвідчує право власності на нерухоме майно, у тому числі встановлює статус приміщення (житлове або нежитлове), є свідоцтво про право власності або інший правоустановчий документ, виданий органами державної реєстрації, де зазначено вид нерухомого майна. Виходячи із змісту правовстановлювальних документів, а саме Договору купівлі продажу квартири від 04.06.2010 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП ДОР "Криворізьке БТІ" від 04.06.2010 року, вид нерухомого майна квартира АДРЕСА_4 , яка є житловою. Нараховуючи суму заборгованості, представник позивача посилається на лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.03.2015 року № 2450/15/61-15 в якому надається роз`яснення щодо оплати за теплову енергію за тарифами "для населення" та для "інших споживачів". Виходячи зі змісту позовних вимог, нарахування заборгованості за отриману послугу квартирою АДРЕСА_4 здійснювалася по тарифам, передбаченим для групи "інші споживачі", як на власника нібито офісного приміщення. Однак, матеріали цивільної справи не містять доказів того, що квартира АДРЕСА_4 , використовувалася відповідачем як офіс підприємцем підприємницької діяльності для здійснення нею як фізичною особою або здійснення цієї діяльності іншими особами. Враховуючи викладене, є ймовірність того, що нарахування заборгованості за вказаною адресою в період часу з листопада 2021 року по березень 2023 року здійснювалося за тарифами нежитлового приміщення по групі "інші споживачі", а тому здійснено не вірно. Пунктом 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності. спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових нежитлових приміщеннях, відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Правилами надання послуг з централізованого опалення встановлено, що централізоване опалення послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Згідно зі ст. ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. По друге, частиною 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені обов`язки індивідуального споживача, зокрема оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положеннями ч. 2 ст. 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Так, у позовній заяві представник позивача посилається на умови Типового Договору з якими нібито відповідач ОСОБА_1 ознайомлена та який обліковується за реквізитами № 1642/жб від 01.11.2021 року. Однак, в матеріалах цивільної справи копія даного договору відсутня, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не ознайомлена під підпис з умовами договору та його не підписувала. В матеріалах справи міститься лише копія Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.10.2021 року. Позивач вважає, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання, сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуги. Однак, звертаю увагу суду на те, що матеріали цивільної справи не містять а ні акту приєднання, не підписаних актів передачі свідчили про згоду відповідача ОСОБА_1 із нарахованими до сплати сумами за прийняття теплової енергії, що б споживання послуги, наданої позивачем. Так, на обґрунтування позовних вимог представник позивача надає до суду фактури та акти передачі прийняття теплової енергії за грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 містять підписів відповідача ОСОБА_1 , що в свою чергу свідчить про необізнаність року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, які взагалі не містять підписів відповідача , що в свою чергу свідчить про необізнаність відповідача про суми щомісячно нараховані до сплати. Акти приймання передачі в період часу з грудня 2022 року по березень 2023 року в матеріалах справи відсутні. Претензії щодо необхідності сплатити заборгованість за період часу з листопада 2021 року по березень 2023 року відповідач ОСОБА_1 не отримувала. Крім того, як доказ стягнення заборгованості з відповідача за період часу з 30.11.2019 року по 29.11.2021 року, представник позивача надає до суду Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 29.03.2023 року по справі № 211/4025/22 року, за яким заборгованість, що мала місце станом на 29.11.2021 року стягнула, а тому початок нового періоду заборгованості варто рахувати з грудня 2021 року, а не з листопада 2021 року, як вказано в позові. По третє , 08.12.2023 року відповідно до Договору купівлі посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепою Н.М., власником квартири АДРЕСА_4 став ОСОБА_4 . На момент продажу квартири заборгованість по житлово тому числі заборгованість за послугу з постачання теплової енергії була відсутня, що вбачається зі змісту вказаного договору. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що позовні вимоги є недоведеними та не підтвердженими матеріалами цивільної справи, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі.

13.05.2025 року представник позивача подала до суду відповідь на відзив. В обґрунтуванням якої зазначає наступне. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що нарахування заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії за тарифами нежитлового приміщення по групі «інші споживачі» здійснено не вірно, оскільки відповідач у спірний період була власником квартири АДРЕСА_4 і доказів того, що вказана квартира використовувалася ОСОБА_1 , як офісне приміщення позивачем не надано. З приводу цього позивач зазначає, що по-перше, в позовній заяві ним було зазначено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» до ДП «Криворізька теплоцентраль» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Криворізька - теплоцентраль») передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому Покровський), Інгулецькому та Саксаганському районах (після перейменування міста. Таким чином, з 01.10.2013 року виконавцем послуги з теплопостачання для будинку АДРЕСА_2 є Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль». При передачі об`єктів Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» згідно з переліком в якому зазначено найменування об`єкту, джерело постачання теплової енергії, адреса знаходження об`єкту, опалювальна площа та інша інформація. Так, Позивачем до позовної заяви додано копію витягу з «Переліку споживачів, що передаються до ДП «Криворізька теплоцентраль» станом на 01.09.2013р. - (юридичні особи)» в якому міститься інформація, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , опалювальною площею 57,8 м2, є нежитловим приміщенням. По-друге, до позовної заяви позивачем додавалась копія рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 27.04.2007 №279 «Про переведення жилих приміщень у нежилі» згідно якого, жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 57,8 м2 (власником якого на дату рішення був ОСОБА_3 ) переведено у переобладнання в офіс. Вказана копія рішення разом з витягом до нього була надана Позивачеві Архівним відділом виконкому Криворізької міської ради у відповідь на звернення Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» від 11.12.2024 за вих. № 11608/30. З 1 січня 2013 року в Україні запроваджено єдину державну інформаційну систему з відомостями про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти/суб`єкти цих прав Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. У разі зміни показників об`єкта нерухомості на власника покладається обов`язок внести зміни до реєстру прав власності на нерухоме майно щодо нових показників об`єкту нерухомості відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127. Таким чином, враховуючи ту обставину, що право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач набула до січня 2013 року на неї, як на власника майна покладався обов`язок внести зміни до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно зміну типу майна. З приводу копії відповіді Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради, яка надана на адвокатський запит представника відповідача та містить суперечливу інформацію відносно відсутності рішення виконкому Криворізької міської ради, щодо переведення квартири АДРЕСА_4 до нежитлового фонду, представником позивача ОСОБА_5 направлено адвокатський запит до виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області, з метою отримання інформації щодо рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 27.04.2007 №279 «Про переведення жилих приміщень у нежилі». 08.07.2014 між Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль», та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії №1642 . Відповідно до предмету Договору, позивач взяв на себе зобов`язання постачати до нежитлового приміщення, відповідачу теплову енергію на об`єкт знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (згідно додатку №3 до Договору №1642), а відповідач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію у терміни передбачені Договором. Вказаний договір діяв до дати набрання чинності Типовими індивідуальним договорами про надання послуги з постачання теплової енергії, тобто до 31.10.2021 року, та в судовому порядку недійсним не визнавався. За Договором №1642 ОСОБА_1 без зауважень підписувала акти передачі- прийняття теплової енергії (надання послуг) в яких зазначалося, що споживачеві була поставлена теплова енергія для потреб інших споживачів (не населення, не бюджетні установи та організації), оскільки Відповідач споживав теплову енергію для обігріву належного йому на праві приватної власності приміщення, яке не використовувалося ним для проживання, а використовувалося під офісне приміщення. Крім того, в жовтні 2022 року, у зв`язку з виникнення у ОСОБА_1 заборгованості за Договором №1642 в період з 31.11.2019 року по 31.10.2021 рік Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулося до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в рамках договору №1642. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» Цуркан Аліна Миколаївна визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2023 по справі 211/4025/22 позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в рамках договору №1642 від 08.07.2014 задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором №1642 за спожиту теплову енергію на опалення нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення Відповідачем в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 01.05.2023 року. По-четверте, як зазначалося у позовній заяві, у листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від житлово-комунальні послуги за тарифами «для населення» здійснюють власники чи 18.03.2015 року №2450/15/61-15 надано роз`яснення, що оплату за теплову енергію та користувачі квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного проживання в них, а для власників нежитлових приміщень застосовується тариф як для «інших споживачів». Окрім того, відповідно до роз`яснення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № від 31.12.2012 оплата житлово-комунальних послуг за тарифами для населення здійснюєтться громадянами, які використовують житло виключно для проживання, а не у інший спосіб. Враховуючи вищевикладене, оскільки Відповідач спожив теплову енергію для обігріву належного йому на праві приватної власності приміщення, яке Відповідач не використовував для проживання, а використовував як нежитлове приміщення для розміщення офісу, то Позивачем, вірно здійснено розрахунок вартості наданих передбаченого для групи «інші споживачі». Твердження Відповідача про те, що типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що обліковуються у Позивача за №1642/жб від 01.11.2021 не укладався не відповідає дійсності та вимогам чинного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених КМУ або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, обслуговуванням внутрішньобудинкових індивідуальний договір колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання яка обирається виключно за рішенням співвласників комунальних послуг, багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У той же час, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальне послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого послуги виконавця веб-сайті співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги (відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч.ч. 2, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (абз. 3 ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України). Наведені вище положення спеціального законодавства у сфері надання комунальних послуг свідчать про те, що законодавець унормував обов`язок підприємства теплопостачання з 01.05.2019 (тобто з дати, коли набрав чинності Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у новій редакції) укладати договори на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за новими правилами, які в силу вимог Закону мали бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг та споживачами цих послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, з урахуванням волевиявлення споживача щодо обрання моделі договірних відносин. Водночас, за відсутності волевиявлення співвласників багатоквартирних будинків щодо прийняття рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг ініціатива щодо його укладення надається безпосередньо виконавцям таких послуг. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2021 у справі №908/3233/20, від 14.12.2023 у справі №908/2078/22 та від 09.04.2024 у справі №908/710/23. Так, Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua, розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії з офіційного сайту. Протягом 30 днів з дня опублікування Типового індивідуального договору, на У місті Кривий Ріг не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність адресу Позивача від співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 рішення співвласників про обрання моделі договірних відносин, а тому з кожним із них 3 01.11.2021 укладено типовий послуги. Окрім того, відповідно до п. 13 Постанови КМУ «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 №830 діями, які свідчать про приєднання споживача до умов індивідуального договору, зокрема, є надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Так, до позовної заяви позивачем додано копію Акту передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №8176 від 30 листопада 2021, який підписаний відповідачем без зауважень, що підтверджує факт отримання ОСОБА_1 послуги з постачання теплової енергії в листопаді 2021 року та приєднання до Типового індивідуального договору. Таким чином, з 01 листопада 2021 року між позивачем та відповідачем, як споживачем послуги з постачання теплової енергії, фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який обліковується у Позивача за реквізитами №1642/жб 01.11.2021. Щодо твердження відповідача про те, що рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 29.03.2023 року по справі №211/4025/22 стягнена заборгованість, що мала місце станом на 29.11.2021 року, а тому новий період варто рахувати з грудня 2021 року, а не з листопада 2021 року, Позивач зазначає наступне. Предметом розгляду справи №211/4025/22 була заборгованість ОСОБА_1 , яка виникла за Договором №1642 в період з 31.11.2019 року по 31.10.2021, і як вірно зазначено відповідачем, яка мале місце станом на 29 листопада 2021 року. Так, в акті передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) № 6108 від 29 листопада 2021 року сторонами підтверджено, про надання послуг за договором №1642 від 08.07.2014 за жовтень 2021 року. З 01.11.2021 року між сторонами діє Типовий індивідуальний договір, а від так в позовній заяві вірно заявлені вимоги про стягнення заборгованості за Типовим індивідуальним договором № № 1642/жб від 01.11.2021 щодо приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , за період з листопада 2021 по березень 2023 за послугу з постачання теплової енергії та за послугу з абонентського обслуговування за період з листопада 2021 по жовтень 2023. На підтвердження наданої послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 по березень 2023 та послуги з абонентського обслуговування за період з листопада 2021 по жовтень 2023 Позивачем до позовної заяви додано акти передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) та акти надання послуг з абонентського обслуговування за вказаний період.

Крім того, твердження відповідача, що відсутність заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії підтверджується, договором купівлі-продажу квартини від 08.12.2023 року посвідченого приватним нотаріусом районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепою Н.М. в тексті якого прямо зазначено про це, не заслуговує на увагу суду, оскільки жоден пункт вказаного договору не містить будь якої інформації з приводу наявності чи відсутності будь якої заборгованості по житлово- комунальним послугам. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження фактичного не споживання відповідачем теплової енергії останнім не надано. Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, її представник надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, встановив такі фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» з 16.03.2017 року перетворено у Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль». В результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», що пов`язані зі зміною типу товариства у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року № 514-VI, змінено найменування товариства на Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», дані внесені до Статуту акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташоване на першому поверсі 5-типоверхового житлового будинку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно № 357320518 від 16.12.2023 року та витягом державного реєстру речових прав №357677978 від 08.12.2023 року.

Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 27.04.2007 року №279 «Про переведення жилих приміщень у нежилі» жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 57,8 м2 переведено у нежиле для переобладнання в офіс.

ОСОБА_1 є споживачем послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира перебуває у приватній власності відповідачки.

Судовим розглядом встановлено, що Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії затверджено постановою КМУ «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року № 1022).

АТ «Криворізька теплоцентраль», як виконавець послуги з постачання теплової енергії, 01.10.2021 на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua розмістило Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за посиланням: https://tec.dp.ua/typovyj-indyvidualnyj-dogovir-pro-nadannya-poslugy-z-postachannya-teplovoyi- energiyi/, який є публічним договором приєднання.

Так як протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору, на адресу позивача не надходило документів про рішення власників багатоквартирних будинків АДРЕСА_2 про обрання моделі договірних відносин, а також у відповідача не виникло заперечень щодо його укладання, виходячи з практики викладеної постановою ВСУ від 22.02.2018 року по справі №641/2634/16, постановою ВСУ від 11.11.2019 по справі №646/834/17, з 01.11.2021 року з ОСОБА_1 фактично укладено Типові індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової.

У Позивача даний типовий договір з відповідачем обліковуються за реквізитами №1642/жб від 01.11.2021 року.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги (п.4 Типового договору).

Так, відповідно до п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Законом України «Про теплопостачання»

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно із п. 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (з урахуванням змін), надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Згідно ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», серед основних обов`язків споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Пунктом 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198 (далі - Правил) встановлено: «Споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі (орендодавцем) або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору або закону».

Згідно п. 40 Правил, споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих правил.

Відповідно до ст.19-1 Закону України «Про теплопостачання» оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 5 Типового договору про надання послуги з постачання теплової енергії, обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 26.04.2014 року № 1198-VII, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору та надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 1 та 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що протягом періоду з листопада 2021 року по березень 2023 року позивач свої зобов`язання по наданню послуг з постачання теплової енергії за типовим договором №1642/жб від 01.11.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 виконував належним чином, однак відповідачка своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті послуги не вносила, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по березень 2023 року в розмірі 50 215,78 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи.

Факт поставки відповідачеві теплової енергії у період з листопада 2021 року по березень 2025 року підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок АДРЕСА_2 . Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону.

Відповідно до актів передачі- прийняття теплової енергії позивачем за період з листопада 2021 року по березень 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 . прим. 44, постановлено відповідачеві на загальну суму 50 215,78, що підтверджується детальним розрахунком обсягу споживання теплової енергії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послу № 1174 від 25.06.2019 «Про затвердження Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання» тарифи формуються для таких категорій споживачів: населення, бюджетні установи, релігійні організації, інші споживачі.

У листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.03.2015 року №2450/15/61-15 надано роз`яснення, що оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами «для населення» здійснюють власники чи користувачі квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного проживання в них, а для власників нежитлових приміщень застосовується тариф як для «інших споживачів».

Відповідно до роз`яснення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № від 31.12.2012 оплата житлово- комунальних послуг за тарифами для населення здійснюється громадянами, які використовують житло виключно для проживання, а не у інший спосіб.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач спожив теплову енергію для обігріву належного йому на праві приватної власності приміщення, яке відповідач не використовував для проживання, а використовується під офіс, то позивачем, при розрахунках вартості наданих відповідачу послуг, застосовувалися тарифи, передбачені для групи «інші споживачі»

Згідно із рішенням виконкому Криворізькою міської ради №529 від 22.10.2021 року для категорії споживачів «інші споживачі» встановлено тариф на рівні 5 344,26 грн.

Стосовно вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 3 888,24 грн., інфляційних втрат у розмірі 17 209,73 грн., пені у розмірі 4 735,71 грн., суд зазначає наступне.

Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язком сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманої теплової енергії, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за поставлену теплову енергію.

За порушення строків оплати за поставлену теплову енергію відповідачці нараховано: 3 % річних у розмірі 3 888,24 грн., інфляційних втрат у розмірі 17 209,73 грн., пені у розмірі 4 735,71 грн, що підтверджується розрахунками, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 312 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, згідно з розрахунків, доданих до позовної заяви, з відповідачки підлягає стягненню 3 % річних у розмірі 3 888,24 грн., інфляційних втрат у розмірі 17 209,73 грн., пені у розмірі 4 735,71 грн, розмір яких судом перевірені та вважає вірними .

Щодо плати за абонентське обслуговування суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю Комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг, що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами.

Тариф на послугу з абонентського обслуговування встановлюється наказом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» відповідно до постанови КМУ №808 від 21.08.2019 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними поговорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» (п.30 Типового договору).

Згідно з п.32 Типового договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) та актів надання послуг з абонентського обслуговування за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Тесленка, будинок 25, приміщення 44, відповідачеві за період з листопада 2021 по жовтень 2023 нарахована плата з абонентського обслуговування на суму 188,88 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість на підставі типового індивідуального договору №1642/жб від 01.11.2021 року основну суму боргу за надання послуг з постачання теплової енергії у розмірі 50 215,78 грн., 3% річних у розмірі 3 888,24 грн., інфляційні витрати в розмірі 17 209,73 грн., пеню в розмірі 4 735,71 грн., плату за абонентське обслуговування в розмірі 188,88 грн., а всього 76 238,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», адреса: вул. Електрична, буд.1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, .

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя Н.В. Чернова