КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 88-ц/824/60/2025
У Х В А Л А

14 листопада 2025 року м. Київ

Справа № 752/2605/13-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. та їх секретарів судового засідання

від розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року про закриття провадження за заявою Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артіфішал фінанс інтелідженс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Авторгов Андрій Миколайович про заміну сторони виконавчого провадження

у справі за позовомПублічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: приватне підприємство «Ратмир Соло» (приватне підприємство «Свічколап трейдінг»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Феномен Солюшнз», про звернення стягнення на майно,

встановив:

У серпні 2022 року заявник ПАТ «МТБ Банк» звернувся до суду із заявою, в якій просив замінити стягувача ПАТ «МТБ Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Артіфішал фінанс інтелідженс» у виконавчому провадженні № 64988564 з примусового виконання виконавчого листа № 752/2605/13-ц, виданого 19 березня 2021 року Голосіївським районним судом міста Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 серпня 2022 року заяву ПАТ «МТБ Банк» про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «МТБ Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Артіфішал фінанс інтелідженс» у виконавчому провадженні № 64988564 з примусового виконання виконавчого листа № 752/2605/13-ц, виданого 19 березня 2021 року Голосіївським районним судом міста Києва.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 січня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» - задоволено частково. Скасовано ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року, ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «МТБ Банк» про заміну сторони виконавчого провадження.

Постановою Верховного Суду від 20 вересня 2023 року касаційну скаргу ПАТ «МТБ Банк» - задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 12 січня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року прийнято відмову Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» від заяви ПАТ «МТБ Банк», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артіфішал фінанс інтелідженс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Авторгов А.М. про заміну сторони виконавчого провадження.

Визнано нечинною ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року.

Провадження за заявою ПАТ «МТБ Банк», заінтересовані особи: ТОВ «Фінансова компанія «Артіфішал фінанс інтелідженс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Авторгов А.М. про заміну сторони виконавчого провадження - закрито у зв`язку із відмовою заявника від поданої заяви.

02 квітня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року та постанови Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі № 752/2605/13-ц.

30 грудня 2024 року матеріали справи № 752/2605/13-ц за позовомПАТ «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: приватне підприємство «Ратмир Соло» (приватне підприємство «Свічколап трейдінг»), ТОВ «Феномен Солюшнз», про звернення стягнення на майно, надійшли у провадження судді - доповідача Ящук Т.І.

31 грудня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 січня 2025 року відвід, заявлений ОСОБА_1 , визнано необґрунтованим та передано справу для розгляду заяви про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду Мостової Г.І. від 08 січня 2025 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

28 лютого 2025 року до Київського апеляційного суду надійшли дві однакові за змістом заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. та їх секретарів судового засідання, з інших підстав, ніж було заявлено нею раніше.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 березня 2025 року відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід секретарів судового засідання колегії суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

Визнано необґрунтованим відвід, заявлений ОСОБА_1 , колегії суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

Справу передано для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України - для вирішення заяв про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

При цьому, в ухвалі суду звернуто увагу ОСОБА_1 , що вона повторно заявляє необґрунтований відвід колегії суддів, що суд може визнати зловживанням процесуальними правами.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду Поліщук Н.В. від 11 березня 2025 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід членів колегії суддів у складі суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року - повернуто заявникові на підставі ч. 3 ст. 427 ЦПК України.

05 вересня 2025 року ОСОБА_2 подав до Київського апеляційного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року та постанови Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі № 752/2605/13-ц.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05 вересня 2025 року, справу № 752/2605/13-ц (апеляційне провадження №88-ц/824/60/2025) визначено для розгляду складу колегії суддів Ящук Т.І. (суддя-доповідач), Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

31 жовтня 2025 року ОСОБА_1 втретє подала до суду заяву про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. та їх секретарів судового засідання.

07 листопада 2025 року матеріали цивільної справи № 752/2605/13-ц за позовомПАТ «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: приватне підприємство «Ратмир Соло» (приватне підприємство «Свічколап трейдінг»), ТОВ «Феномен Солюшнз», про звернення стягнення на майно, було передано судді - доповідачу Ящук Т.І. для розгляду заяви про відвід.

Отже, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з заявою про перегляд ухвали від 07 лютого 2024 року за нововиявленими обставинами, проте до надходження матеріалів справи у провадження судді-доповідача 07 листопада 2025 року для розгляду заяви про відвід питання щодо відкриття провадження за нововиявленими обставинами станом на 07 листопада 2025 року вирішене не було.

В обґрунтування заяви від 31 жовтня 2025 року про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. та їх секретарів судового засідання заявник Свічколап Н.П. посилається на те, що судді Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. підлягають відводу, оскільки вони у протиправний спосіб, постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року вчинили злочин та допомогли банку вкрасти квартиру, чим скоїли злочин шляхом перевищення владою та службовими обов`язками, використанням службового становища з метою особистого збагачення.

Також за винагороду банку судді постановили незаконну ухвалу суду, яка призвела до незаконного привласнення банком квартири, шляхом отримання свідоцтва про власність та замовного вбивства ОСОБА_3 , чим порушили принцип суддівської безсторонності, об`єктивності, неупередженості, а тому наявні підстави для відводу, для запобігання повторного розгляду заяви цією колегією суддів.

Вказує, що 07 лютого 2024 року перед судовим засіданням ПП «Селунатео» через канцелярію суду подало апеляційну скаргу, яка відповідно до п. 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду мала надійти на розгляд до раніше визначеного складу суду Ящук Т.І. , Кирилюк Г.М. , Рейнарт І.М . Однак, у зв`язку зі змовою секретарів судового засідання та працівником апарату, за винагороду від банку, апеляційна скарга була притримана працівниками суду, щоб за допомогою автоматизованого розподілу судових справ, апеляційна скарга надійшла для розгляду до іншого складу суду. На підставі викладеного, вважає, що постанова Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року була винесена з порушеннями норм процесуального та матеріального права, оскільки колегія суддів не об`єднала в одне провадження апеляційні скарги, чим позбавила відповідачів права на долучення доказів до матеріалів справи, які були надані в апеляційній скарзі ПП «Селунатео» перед судовим засіданням, яке відбувалось 07 лютого 2024 року.

Частиною 13 ст. 33 ЦПК України визначено, що розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною першою цієї статті.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частиною 5 ст. 39 ЦПК України визначено, що якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вже двічі заявляла відвід колегії суддів з аналогічних підстав, а саме у зв`язку з незгодою з процесуальним рішенням колегії суддів, наявністю, на думку заявника, у діях колегії суддів складу злочину, перевищення владою та службовими обов`язками шляхом винесення, на її думку, неправосудного рішення, використання службового становища з метою особистого збагачення. Вказані відводи були визнані необґрунтованими та ухвалами суддів апеляційного суду, які не входять до складу колегії суддів, що розглядає справу, у задоволенні відводів було відмовлено.

Оскільки відвід у заяві від 31 жовтня 2025 року заявлений ОСОБА_1 втретє з підстав, що були заявлені нею у поданих раніше заявах від 31 грудня 2024 року та 28 лютого 2025 року, які були визнані необґрунтованими ухвалами суду від 07 січня 2025 року та від 07 березня 2025 року, а ухвалами суддів Київського апеляційного суду від 08 січня 2025 року та від 11 березня 2025 року у задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід було відмовлено, ухвалою від 07 березня 2025 року відмовлено у заяві ОСОБА_1 про відвід секретарів судового засідання, колегія суддів вважає, що така заява підлягає залишенню без розгляду відповідно до ч. 5 ст. 39 ЦПК України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Частиною 3 статті 44 ЦПК України передбачено, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи, що ОСОБА_1 втретє подає заяву про відвід колегії суддів з підстав незгоди з діями суддів при розгляді цивільної справи, двічі зазначені ОСОБА_1 підстави для відводу колегії суддів визнавалися необґрунтованими ухвалами суддів, які не входять до складу цієї колегії, апеляційний суд визнає дії ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами і залишає її заяву про відвід без розгляду.

Частиною 4 статті 44 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ст. 144 ЦПК України).

Згідно ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 ЦПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається зі змісту ухвали від 07 березня 2025 року про визнання відводу, заявленого ОСОБА_1 , необґрунтованим, суд апеляційної інстанції роз`яснював ОСОБА_1 про передбачену законом відповідальність за зловживання процесуальними правами учасниками судового процесу за подання клопотань (заяв) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, а також заявлення завідомо безпідставних відводів.

Враховуючи, що апеляційний суд в ухвалі від 07 березня 2025 року у даній справі № 752/2605/13-ц звертав увагу ОСОБА_1 на недопустимість зловживання процесуальними правами, однак вона втретє подала заяву про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. та їх секретарів судових засідань, яка є аналогічною за змістом заяві від 28 лютого 2025 року, що є зловживанням процесуальними правами, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,40 грн.

Згідно ч. 5 ст. 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Керуючись статтями 36 - 40, 44, 144, 148 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Визнати подання 31 жовтня 2025 року ОСОБА_1 заяви про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. та їх секретарям судового засідання - зловживанням процесуальними правами.

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. та їх секретарів судового засідання - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави штраф у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн 40 коп., за зловживання своїми процесуальними правами.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5; .

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання в частині стягнення штрафу становить три місяці, починаючи з наступного дня після набрання нею законної сили.

Ухвала в частині накладення штрафу набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.