Провадження № 2-др/638/76/25
20 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Подус Г.С.,
за участю секретаря Двойних А.С.,
представника позивача Пархоменка А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м.Харкова заяву адвоката Кабанової А.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Золота Нива 1» про стягнення заборгованості за договором оренди, -
Рішенням Шевченківського районного суду м.Харкова від 11.09.2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Золота Нива 1» про стягнення заборгованості за договором оренди відмовлено.

До суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Кабанової Анни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить стягнути з позивача на користь Приватного підприємства «Золота Нива 1» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що У судовому засіданні по цій справі до закінчення судових дебатів ПП «Золота нива 1» в усній формі повідомило суд, що докази, які підтверджують понесення ПП «Золота нива 1» витрат на правничу допомогу, будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у зв`язку з тим, що акт приймання-передачі наданих послуг за умовами договору про надання правничої допомоги буде підписаний відповідачем і його представником протягом 3 (трьох) робочих днів після ухвалення рішення по цій справі. Договором про надання правничої допомоги №19/07-01 від 19.07.2024, укладеним між адвокатом Кабановою Анною Володимирівною та ПП «Золота нива 1» було передбачено наступне:- Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати Клієнту необхідну правничу допомогу по цивільній справі №638/11996/24 за позовом ОСОБА_1 до Клієнта про стягнення заборгованості за договором оренди, під час розгляду даної справи в Дзержинському районному суді м.Харкова; правнича допомога, передбачена цим Договором, включає: вивчення обставин справи на підставі наданих Клієнтом документів; аналіз судової практики по аналогічних спорах; підготовка процесуальних документів до суду; збирання доказів (за необхідності); подання адвокатських запитів (за необхідності); ознайомлення з матеріалами справи в суді (за необхідності); участь в підготовчих та судових засіданнях (підготовчі та судові засідання, в яких бере участь Адвокат, визначаються Клієнтом) (п.1.1. Договору);- за надання правничої допомоги за цим Договором Клієнт сплачує Адвокату гонорар в розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок) (п.5.1. Договору);- гонорар підлягає сплаті Адвокату в готівковій формі в наступний строк: протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання Сторонами акту приймання передачі наданих послуг (п.5.2. Договору);- передача Адвокатом та приймання Клієнтом послуг, наданих за цим Договором, здійснюється за актом приймання-передачі наданих послуг; акт приймання-передачі наданих послуг підписується Сторонами протягом 3 (трьох) робочих днів після ухвалення судового рішення по справі №638/11996/24 по суті спору Дзержинським районним судом м.Харкові (п.7.1. Договору). В акті приймання-передачі наданих послуг від 15.09.2025 до Договору, підписаному Клієнтом і Адвокатом, зазначено: 1) Адвокат надав, а Клієнт прийняв за Договором послуги з надання необхідної правничої допомоги по цивільній справі №638/11996/24 за позовом ОСОБА_1 до Клієнта про стягнення заборгованості за договором оренди, під час розгляду даної справи в Дзержинському районному суді м.Харкова (25.04.2025 змінено назву на Шевченківський районний суд м.Харкова), а саме:- вивчення обставин справи на підставі наданих Клієнтом документів 4 години;- аналіз судової практики по аналогічних спорах 3 години;- підготовка процесуальних документів до суду: відзив на позовну заяву від 22.07.2024 5 годин; клопотання про відкладення підготовчого засідання від 26.08.2024 0,5 годин; клопотання про відмову в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог та повернення її заявнику від 01.10.2024 3 години; клопотання по залишення позовної заяви без руху від 01.10.2024 2 години; клопотання про повернення позовної заяви від 01.10.2024 3 години; заява про залучення до участі у справі третьої особи від 11.11.2024 1 година; додаткові пояснення у справі від 13.11.2024 5 годин; доповнення до клопотання від 01.10.2024 про повернення позовної заяви від 22.11.2024 1 година; додаткові пояснення у справі від 16.12.2024 3 години; клопотання про долучення доказів від 23.04.2025 1 година; клопотання про відкладення розгляду справи від 06.06.2025 0,5 годин; додаткові пояснення у справі від 06.06.2025 3 години;- збирання доказів: складання звернення (заяви вих.№12 від 27.02.2025) для подання Клієнтом у Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» щодо надання інформації про виплати грошових переказів фізичній особі ОСОБА_1 1 година; складання звернення (заяви вих.№13 від 27.02.2025) для подання Клієнтом у Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» щодо надання інформації про виплати грошових переказів фізичній особі ОСОБА_2 1 година;- участь у підготовчих та судових засіданнях: у підготовчому засіданні 25.11.2024 0,5 годин; у судовому засіданні 04.02.2025 0,5 годин; у судовому засіданні 17.03.2025 0,5 годин; у судовому засіданні 11.09.2025 1 година; 2) вартість послуг, наданих Адвокатом Клієнту за Договором, зазначених у п.1 цього акту, складає 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок) (копія акту приймання-передачі наданих послуг від 15.09.2025 до договору про надання правничої допомоги №19/07-01 від 19.07.2024 додається, а оригінал знаходиться у відповідача). Зазначені обсяг і вартість послуг адвоката Кабанової Анни Володимирівни підтверджуються також детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 16.09.2025 (копія детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 16.09.2025 додається, а оригінал знаходиться у відповідача). Гонорар у розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок) Клієнтом на користь Адвоката на цей час не сплачений, оскільки відповідно до умов вищенаведеного п.5.2. Договору підлягає сплаті протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання Сторонами акту приймання-передачі наданих послуг (тобто, по 15.10.2025). На підставі вищевикладеного просила суд задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

Представник позивача заперечував проти ухвалення додаткового рішення, вказуючи, що він процесульні документи були складені, підписані та подані до суду директором ПП «Золота Нива 1» Зінченком Володимиром Івановичем. Адвокат Кабанова А.В. жодного процесуального документу на складала, не підписувала і до суду не надавала. Участь у судових засіданнях адвокат Кабанова А.В. приймала: у підготовчому засіданні 25.11.2024р. 24 хвилини, а не півгодини; у судовому засіданні 04.02.2025р. 20 хвилин, а не півгодини.

В судовому засіданні представник позивача також заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу, додавши, що в матеріалах заяви відсутні докази перерахування гонорару у розмірі 20000,00 грн.

Суд заслухавши думку представника позивача, дослідивши та оглянувши матеріали цивільної справи встановив наступні факти та правовідносини.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 зазначеного Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 вищевказаного Закону встановлено, що представництво це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 вказаного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного Закону).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним З`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268, від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

19.07.2024 року ПП «Золота Нива 1» уклало з адвокатом Кабановою А.В. договір на надання правничої допомоги. Позов до суду було подано 02.07.2024 року.

Згідно з розрахунку витрати становлять 20000,00 грн.

Суд не приймає доводи представника позивача стосовно того, що витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню, оскільки процесуальні документи підписувались та надсилались директором ПП «Золота Нива 1» зважаючи на те, що підписувати та надсилати до суду такі документи має право як адвокат, що здійснює представництво інтересів у суді так і безпосередньо керівник підприємства. Натомість даний факт не виключає, що аналізом законодавства та складання тексту відзиву, заперечень тощо, займався саме адвокат.

Крім того, суд не бере до уваги посилання на те, що витрати не мають ознак реальності, у зв`язку із тим, що кошти не було перераховано адвокату.

Так, Верховний Суд виходить з того, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Натомість, суд приймає до уваги заперечення представника позивача відносно часу, проведеного адвокатом Кабановою А.В. у судових засіданнях.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи кількість судових засідань, в яких представник відповідача особисто приймала участь, наявність письмового відзиву а також інших процесуальних документів, поданих у справі, суд вважає, що витрати на послуги адвоката в розмірі 10000,00 грн. за даною справою є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

За таких обставин, беручи до уваги задоволення позову, дотримуючись принципів розумності, пропорційності та справедливості, суд прийшов до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Керуючись ст.ст.133, 137, 138, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву адвоката Кабанової А.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Золота Нива 1» про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Золота Нива 1» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий суддя: