Справа № 344/5557/25
Номер провадження 2/570/1501/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 15439,63 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.03.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 134680 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

10.10.2024 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 10102024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» (Клієнт) передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» (Фактор) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» права вимоги до боржників, в обсязі та на умовах, що існували на 10.10.2024.

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 10102024 від 10.10.2024 ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 15439,63 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконувала і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 15439,63 грн, з яких: 15035,30 грн заборгованість по кредиту, 3,33 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 401,00 грн комісія за кредитним договором.

З огляду на вищезазначене, представник позивача адвокат Тараненко А.І. просить стягнути зі ОСОБА_1 15439,63 грн заборгованості за кредитним договором № 134680 від 19.03.2024, а також витрати, пов`язані з розглядом справи: 7000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу, 2422,40 грн судовий збір.

Одночасно представником позивача адвокатом Тараненком А. І. подавно клопотання про витребування доказів, в якому він просив суд витребувати докази від АТ КБ «Приватбанк» щодо емітування картки на ім`я ОСОБА_2 , зарахування коштів на картковий рахунок, чи є/був номер телефону відповідача фінансовим номером телефону за картковим рахунком, а у разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок відповідача надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять таку інформацію.

Ухвалою від 17.07.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників провадження, клопотання представника позивача про витребування доказів від банку задоволено.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово у позовній заяві зазначив, що у разі неявки представника позивача у судове засідання просить суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала.

За таких обставин, у зв`язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом встановлено, що 19.03.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №134680 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Договір підписаний шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Як вбачається з п.2.2.1. Договору про споживчий кредит №134680 від 19.03.2024, укладеного між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 , сума кредиту становить 27059,00 грн, надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 22985,52 грн для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №121205 від 30.10.2023, укладеним із Кредитодавцем, у розмірі 14.63 грн на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті; у розмірі 4058,85 грн шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно з п.2.5 індивідуальної частини.

Згідно з п.2.6. Договору №134680 від 19.03.2024 строк кредитування складає 275 днів з 19.03.2024 р. по 19.12.2024 р.

Позивач зазначає, що після придбання кредитної заборгованості, донарахувань відсотків за користування кредитом не здійснював, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 належним чином умови договору не виконувала, сума боргу за кредитним договором №134680 від 19.03.2024 склала 15439,63 грн, з яких: 15035,30 грн заборгованість по кредиту, 3,33 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 401,00 грн комісія за кредитним договором.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно дост.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст.627 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України).

Згідно із ч.1ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Уст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до положень ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Факт належного виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором №134680 щодо надання ОСОБА_1 коштів доведено з огляду на наступне.

Згідно з абз.11 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Схоже визначення первинних документів міститься й у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Мінфіну від 24.05.1995 №88.

У пункті 2.1 Положення вказано, що первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, і включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно з п.2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На виконання вищевказаних норм закону та в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач надав суду документи щодо надання кредиту позичальнику, а саме: кредитний договір №134680 від 19.03.2024 р., який містить підписи обох сторін, і в кредитних правовідносинах є первинними бухгалтерськими документами.

Виконання позикодавцем обов`язку надати грошові кошти позичальникові відповідно до п.2.2.1. Договору №134680 підтверджується, зокрема, і довідкою (вх.14967 від 14.08.2025), виданою АТ КБ «Приватбанк» 06.08.2025 р. №20.1.0.0.0/7-250731/59928-БТ, на виконання ухвали суду від 17.07.2025р., про те, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 .

Відповідачкою доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів та доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості, суду не надано.

Врахувавши положення ст. ст. 526, 1054-1057, 1077, 1078 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про споживче кредитування», суд дійшов висновку, що сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню в повному обсязі.

10.10.2024 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №10102024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» (Клієнт) передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» (Фактор) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» права вимоги до боржників, в обсязі та на умовах, що існували на 10.10.2024.

Як визначено сторонами договору факторингу у п.4.1. відповідного договору, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог та Акту приймання-передачі Реєстру по формі, встановленій у відповідному Додатку.

На підтвердження факту переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором позивач надає реєстр прав вимог №2 від 06.11.2024р., що є додатком до договору факторингу №10102024 від 10.10.2024 ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 15439,63 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконувала і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 15439,63 грн, з яких: 15035,30 грн заборгованість по кредиту, 3,33 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 401,00 грн комісія за кредитним договором. Також позивачем надано акт приймання-передачі Реєстру №2 до договору факторингу №10102024 від 10.10.2024.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.

Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов 'язаних з розглядом справи. До витрат, пов 'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов 'язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов 'язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов 'язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов 'язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію Договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», копію Додаткової угоди № 21 до Договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025, копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреність ТзОВ "Фінанслова компанія "Ейс" видана на адвоката Тараненка А.І. вд 04.12.2024 р.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги час розгляду справи, яка не є складною, час витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі підлягають частковому задоволенню в розмірі 5000 грн.

Щодо судового збору слід зазначити, що відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю" Фінансова компанія "Ейс" загальну суму заборгованості 15439,63 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15035,30 грн., заборгованості за відсотками 3,33 гривень., комісія за кредитним договором 401,00 грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони справи:

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС",, , адреса місцезнаходження: шосе Харківське, буд. 19, кв. офіс 2005, м. Київ, Київ Київ.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Гнатущенко Ю.В.