Справа № 756/6205/25
Провадження № 2/756/4174/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 листопада 2025 року місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючої судді - Примак-Березовської О.С.,
за участі секретаря - Донеска А.Є.,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
I. Стислий виклад позиції позивача
До суду надійшов позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Позивач зазначає, що КП «Київтеплоенерго» з 1 травня 2018 року до 31 жовтня 2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а з 1 листопада 2021 року - виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , до вказаної квартири подаються послуги з тепло- та водопостачання.
Підключення будинку за адресою: АДРЕСА_1 до мереж тепло- та водопостачання свідчить про виконання послуг позивачем. Відповідачі від надання житлово-комунальних послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися.
Позивач зобов`язання виконує належним чином. Відповідачі свої зобов`язання не виконують, не здійснюють платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 159841,12 грн.
Позивач просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості, а також судові витрати у справі.
II. Процесуальні дії у справі
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином, своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористались.
Керуючись статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у матеріалах справи доказами.
III. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Суть спору сторін зводиться до неналежного виконання відповідачами зобов`язань за спожиті житлово-комунальні послуги.
Оцінюючи правову природу предмета спору, усі належні та допустимі докази, які містяться у матеріалах справи, з огляду на вимоги законодавства та усталену судову практику у подібній категорії спорів, суд убачає достатньо підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Судом встановлено, що КП «Київтеплоенерго» з 1 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року надавало послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами № 630, який був опублікований у газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085).
З 1 листопада 2021 року позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води здійснювювалось на підставі типових індивідуальних договорів, оприлюднених на веб-сайті КП «Київтеплоенерго».
На підставі Договору про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», позивач прийняв право вимоги до юридичних та фізичних осіб щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 1 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Відповідно до додатку № 1 та додатку № 2 до зазначеного договору позивач набув право вимоги щодо заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва, відповідачі зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , тому вони, як споживачі житлово-комунальних послуг, зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири та прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.
З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання виконує належним чином, здійснює надання житлово-комунальних послуг.
Відповідачі свої зобов`язання не виконують належним чином, не здійснюють платежів за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
IV. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування
Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного і житлового законодавства.
Відповідно до частини першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 512 ЦК України передбачено, що підставою для заміни кредитора у зобов`язанні може бути передання його прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. (стаття 513, 514 ЦК України)
У разі неподільності предмета зобов`язання, виникає солідарна вимога, встановлена договором або законом, відповідно до статті 541 ЦК України.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Договір між позивачем та відповідачами не укладався, однак правовідносини, які виникли, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», чинним на момент надання житлово - комунальних послуг та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно з положеннями статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками право відносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, споживачі та виконавці комунальних послуг
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до положень частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Частиною 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач) (частини 1,2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Частиною 1 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже, оскільки відповідачі зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , вони є споживачами комунальних послуг, що надаються позивачем, у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
У постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20 листопада 2024 року в справі №463/6799/18 міститься висновок про те, що відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.
Крім того, судом встановлено, що КП «Київтеплоенерго», за договором цесії, має право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, позивач набув права вимоги до відповідача щодо заборгованості за спожиті послуги, з наведених вище норм матеріального права.
Доказів про те, що позивач неналежним чином чи не в повному обсязі (якості) надавав відповідачам послуги з постачання теплової енергії, останніми суду не надано, як і не надано доказів відмови від отримання вказаних послуг.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б засвідчували факт відключення квартири, у якій зареєстровані та проживають відповідачі, від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання їм послуг з постачання теплової енергії.
Також, оскільки відповідачі не надали доказів на спростування заборгованості в загальному розмірі 159841,12 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у заявленому розмірі.
За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати у порядку статей 141, 142 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 141-142, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (ЄДРПОУ - 40538421, адреса місцезнаходження: м. Київ, площа І.Франка, 5) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн, з кожного по 1514 (одна тисяча чотирнадцять) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення складено 27 листопада 2025 року.

СУДДЯ Ольга ПРИМАК-БЕРЕЗОВСЬКА