КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 2-850/08

номер провадження 22-ц/824/13473/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: представник заявника Демиденко Г.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року /суддя Блащук А.М./

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: акціонерне товариство «БТА Банк», відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з заявою про визнання виконавчого листа №2-850/08, виданого Подільським районним судом м. Києва 19 січня 2009 року на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2008 року у справі № 2-850/08, таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи це тим, що основне зобов`язання ТОВ «Винодел Молдови Компані» перед банком припинилося у зв`язку з ліквідацією боржника-банку, визнанням його вимог погашеними за недостатністю майна в процедурі банкрутства, а отже, припинилася і порука ОСОБА_1 як солідарного боржника.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню /а.с. 179-183/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення заяви, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. На підтвердження вимог апелянт посилався на те, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи, зокрема, не дослідив питання припинення основного кредитного зобов`язання ТОВ «Винодел Молдови Компані» у зв`язку з його ліквідацією як банкрута та визнанням вимог банку погашеними за недостатністю майна (ухвала Господарського суду м. Києва від 24 січня 2019 року у справі № 49/70-б, залишену без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21 травня 2019 року), не встановив факт реалізації заставного майна боржника, не врахував відсутність у матеріалах справи договору поруки, порушив принцип змагальності через розгляд за відсутності представника банку, а також неправильно застосував норми матеріального права, зокрема ч. 1 ст. 559, ст. 609 ЦК України (у редакції 2007 року), оскільки порука припиняється з припиненням основного зобов`язання, яке припинилося ліквідацією боржника, а ч. 5 ст. 559, ч. 5 ст. 543 ЦК України (доповнені Законом № 2478-VIII від 03.07.2018, що набрав чинності 04.10.2018) не застосовуються через заборону зворотної сили закону (ст. 58 Конституції України, ч. 4 ст. 3 ЦПК України).

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 22 червня 2007 року між ВАТ «БТА Банк» та ТОВ «Винодел Молдови Компані» укладено договір про відкриття кредитної лінії №130-Н/07 з лімітом 5 000 000 грн, за яким надано кредит у сумі 4 000 000 грн на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 22 серпня 2007 року.

Одночасно укладено договір застави №130-Н/07-3 та договір поруки №130-Н/07-П, за яким ОСОБА_1 поручився за виконання ТОВ «Винодел Молдови Компані» своїх зобов`язань перед банком. Станом на 12 червня 2008 року заборгованість склала 5 162 469 грн 59 коп., включаючи основний борг, відсотки та пені.

У червні 2008 року банк звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом про стягнення солідарно заборгованості з ТОВ «Винодел Молдови Компані» та ОСОБА_1 , а також звернення стягнення на заставне майно (товари в обороті балансовою вартістю 10 035 724 грн 06 коп.).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2008 року позов задоволено, стягнуто солідарно з ТОВ «Винодел Молдови Компані» та ОСОБА_1 5 164 199 грн 59 коп., звернуто стягнення на заставне майно; рішення набрало законної сили 11 серпня 2008 року.

Виконавчий лист видано 19 січня 2009 року, виконавче провадження № 11013132 відкрито 26 січня 2009 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22 вересня 2010 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Винодел Молдови Компані» № 49/70-б; ухвалою від 02 квітня 2011 року визнано кредитором ПАТ «БТА Банк» з вимогами 7 631 448 грн 01 коп.; постановою від 10 листопада 2011 року відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою від 24 січня 2019 року (складено 15 лютого 2019 року) затверджено звіт ліквідатора, ліквідовано ТОВ «Винодел Молдови Компані» (), провадження закрито; встановлено, що вимоги кредиторів, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними (ч. 6 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"); до кредиторів віднесено ПАТ «БТА Банк» з вимогами 7 631 448 грн 01 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21 травня 2019 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу від 24 січня 2019 року - без змін. 01 березня 2019 року до ЄДР внесено запис про припинення ТОВ «Винодел Молдови Компані».

Виконавче провадження триває, 31 січня 2022 року постановою відділу примусового виконання рішень звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 .

Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції вірно керувався ст. 432 ЦПК України про те, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, якщо його видано помилково або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, пов`язаних з припиненням зобов`язання (глава 50 ЦК України); ст. 553 ЦК України про те, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає за порушення зобов`язання боржником; ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, але ліквідація боржника-юридичної особи не припиняє поруку, якщо кредитор до дня внесення запису про припинення боржника до ЄДР звернувся до суду з позовом до поручителя; ст. 543 ЦК України про солідарний обов`язок боржників, за яким кредитор має право вимагати виконання як від усіх, так і від будь-кого окремо; ст. 609 ЦК України про припинення зобов`язання ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом покладається на іншу особу; ч. 6 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" про те, що вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними; ч. 4 ст. 112 ЦК України про те, що вимоги кредитора, не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що заявник обрав неналежний спосіб захисту прав, оскільки для припинення поруки ефективним є визнання поруки припиненою безпосередньо, а не визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню як похідної вимоги; основне зобов`язання ТОВ «Винодел Молдови Компані» припинилося не повністю, оскільки порука ОСОБА_1 як солідарного боржника триває, а кредитор реалізував право на стягнення в судовому порядку до ліквідації боржника (рішення від 10 липня 2008 року, виконавчий лист 2009 року), що не дає підстав для припинення поруки за ст. 559 ЦК України; визнання вимог банку погашеними в банкрутстві стосується лише основного боржника, але не звільняє поручителя, який несе ризики невиконання, включаючи ліквідацію боржника; суд послався на практику Верховного Суду (постанови від 18.03.2020 у справі № 208/7124/13-ц, від 07.10.2020 у справі №182/8869/14-ц тощо), де сам факт ліквідації боржника не є підставою для припинення поруки за наявності непогашеного боргу; обставини реалізації заставного майна та наявність договору поруки не впливають на солідарну відповідальність, встановлену рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим (ст. 18 ЦПК України, п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України). Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що обов`язок боржника не припинився, а визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, недопустиме за ст. 432 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, зокрема про неповне з`ясування обставин (відсутність дослідження реалізації заставного майна, відсутність договору поруки в матеріалах, розгляд за відсутності банку), про неправильне застосування норм (порушення принципу змагальності, неврахування редакції норм 2007 року, преюдиціальність ухвал у банкрутстві) не спростовують висновків суду першої інстанції.

Солідарна відповідальність ОСОБА_1 встановлена рішенням від 10 липня 2008 року, яке набрало сили; кредитор звернувся до суду та отримав виконавчий лист до ліквідації ТОВ «Винодел Молдови Компані» (01.03.2019), що виключає припинення поруки за ч. 5 ст. 559 ЦК України; погашення вимог до основного боржника в банкрутстві (ч. 6 ст. 31 Закону про банкрутство) не автоматично припиняє солідарний обов`язок поручителя, який несе повну відповідальність (ст. 554 ЦК України).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: