справа № 489/9800/24
провадження №2-с/489/167/25
УХВАЛА

про скасування судового наказу

18 листопада 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №489/9800/25 (провадження №2-н/489/3387/24) за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу за спожиту теплову енергію, з боржника - ОСОБА_2 ,

встановив:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування вищевказаного судового наказу.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 17.12.2024 Ленінським районним судом міста Миколаєва винесено судовий наказ яким з неї на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» стягнуто борг за спожиту теплову енергію за період з 01.12.2021 по 01.11.2024 з врахуванням перерахунку становить 4011,23 грн. та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

З судовим наказом не згодна, та просить його скасувати, посилаючись на те, що з 20.12.2018 вона не є власником та не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву, додані до неї документи та матеріали справи №489/9800/25 (провадження №2-н/489/3387/24), суд приходить до наступного.

Так, 17.12.2024 Ленінським районним судом міста Миколаєва було винесено судовий наказ по справі №489/9800/25 (провадження №2-н/489/3387/24) яким з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» стягнуто борг за спожиту теплову енергію за період з 01.12.2021 по 01.11.2024 з врахуванням перерахунку становить 4011,23 грн. та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Заявник категорично не згодна із сумою заборгованості, яка на підставі виданого судового наказу підлягає стягненню з неї посилаючись на те, що вона не є споживачем послуг, що надаються стягувачем за вказаною у судовому наказі адресою з 20.12.2018.

Відповідно до частин першої, другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу має містити, зокрема, зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Як вбачається з матеріалів справи, копію судового наказу та заяви про його видачу з додатками, які були направлені на її адресу 18.12.2024, заявник не отримала. Зі змісту заяви убачається, що про існування вказаного судового наказу вона дізналась лише після блокування її банківської картки.

Відповідно до частини третьої статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що за судовим наказом було стягнуто борг, з яким ОСОБА_1 категорично не згодна, суд приходить до висновку про наявність спору та підстав для скасування судового наказу.

Керуючись статтями 136, 170, 171 ЦПК України,

ухвалив:

Судовий наказ по справі №489/9800/25 (провадження №2-н/489/3387/24) за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу за спожиту теплову енергію, з боржника - ОСОБА_2 скасувати.

Роз`яснити Приватному акціонерному товариству «Миколаївська теплоелектроцентраль» право на звернення із тими самими вимогами до суду в позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 18.11.2025.

Суддя І.В. Коваленко