Справа № 466/331/25
Провадження № 2/466/1288/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Комарницької В.-М.В.

за участю:

представника позивача Сидор О.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання скасування рішення та визнання протиправним донарахування,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача вартість майнової шкоди в розмірі 16082,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 21.08.2024 о 10:27 год. аварійною службою АТ «Львівгаз» була прийнята заявка про те, що в АДРЕСА_1 відбулось пошкодження газопроводу. В подальшому витік газу було ліквідовано.

Працівники АТ «Львівгаз» встановили, що причиною аварії було проведення відповідачем земляних робіт, внаслідок чого було пошкоджено розподільний газопровід низького тиску.

Позивач зазначає, що відповідач перед проведенням земляних робіт не отримав письмового погодження на такі дії від оператора газорозподільної системи, яким є позивач. Представники оператора газорозподільної системи не були присутніми під час проведення відповідачем земляних робіт. Таким чином, поведінка відповідача суперечила вимогам законодавства та була протиправною.

Крім того, ОСОБА_2 надано письмові пояснення, в яких вона стверджує, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнає вину за пошкоджений газопровід, оплату за відновлення газопроводу гарантує.

Однак станом на день звернення з позовною заявою до суду відповідач завдані нею збитки не відшкодувала, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду.

06.03.2025 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому останній заперечує щодо позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що відповідачем жодні земляні роботи не проводились, не наймалась жодна робоча техніка для таких. Також стверджує, що інформація щодо пошкодження систем газопостачання АДРЕСА_2 не відповідає дійсності, оскільки таке насправді мало місце по АДРЕСА_1 , на якій за робочим планом відсутні будь які газопроводи в місці проведення земляних робіт. Крім того, земельна ділянка, на якій проводились земляні роботи та будинок за адресою : АДРЕСА_1 відповідачу не належать.

Також зазначає, що відповідач будучи юридично необізнаною помилково підписала документи, які свідчать про наявність її вини у пошкодженні газопроводу, а про засідання комісії по розгляду актів про порушення її запрошено не було, що у свою чергу позбавило відповідача надати свої заперечення щодо даних обставин.

Крім того наголошує, що розрахунок вартості необлікованого об`єму природного газу було безпідставно визначено за формулою, передбаченою пунктом 9 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, оскільки у даному випадку була можливість класифікувати граничні об`єми споживання природного газу населенням, що виключає можливість застосування вказаної формули.

07.03.2025 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в якому позивач за зустрічним позовом просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» від 23 вересня 2024 року щодо задоволення Акту про порушення №000016 від 21 серпня 2024 року;

- визнати протиправним донарахування Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» ОСОБА_2 обсягу природного газу у розмір 550,93 куб.м на суму 16089,49 грн.

Доводи зустрічного позову відповідача за змістом є аналогічні до відзиву на позову заяву, які надійшли на адресу суду 06.03.2025 року.

Протокольною ухвалою суду від 07.05.2025 року зустрічний позов прийнято до розгляду.

23.05.2025 року на адресу суду від позивача за первісним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. Доводи відзиву зводяться до того, що ОСОБА_2 визнала правопорушення, однак як у зустрічній позовній заяві, так і у своєму відзиві на первісний позов стверджує протилежне, що свідчить про взаємосуперечливу поведінку. Крім того позивач за первісним позов зазначає, що ОСОБА_2 запрошувалась на комісію з розгляду Актів про порушення від 03.09.2024 року №2366, про що свідчать реєстр рекомендованих листів та квитанція АТ «Укрпошта».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у первісній позовній заяві. Щодо задоволення зустрічного позову то просила у задоволенні такого відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив позовні вимоги та надав пояснення аналогічні змісту відзиву на первісну позовну заяву. Зустрічний позов підтримав, просив такий задовольнити, з підстав викладених у ньому.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 21.08.2024 о 10:27 год. аварійною службою АТ «Львівгаз» була прийнята заявка про те, що в АДРЕСА_1 відбулось пошкодження газопроводу та стався витік гагу, який о 11:10 год. було ліквідовано.

За наслідками даного випадку 21.08.2024 року складено Акт про пошкодження систем водопостачання №16.

Згідно Акту про пошкодження систем водопостачання №16 від 21.08.2024 року, після обстеження місця події виявлено, що водієм трактора JCB держ. № НОМЕР_1 пошкоджено розподільний газопровід с/т.

Порушником у зазначеному акті зазначено ОСОБА_2 .

Копію вказаного акту ОСОБА_2 отримала, що стверджується її підписом на ньому.

Згідно Акту-розрахунку від 22.08.2024 року об`єм необлікованого (донарахованого) природного газу складає 550,93 куб.м на суму 10372,76 грн.

Згідно наданого позивачем переліку робіт по ліквідації витоку газу розподільного газопроводу середнього тиску Ф32 за адресою АДРЕСА_1 вартість таких складає 5709,73 грн.

23.09.2024 року на засіданні Комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ прийнято рішення про задоволення Акту про порушення №000016 від 21.08.2024 року по споживачу ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

04.10.2024 року позивачем було скеровано ОСОБА_2 повідомлення про результати засідання комісії та рахунок на оплату збитків.

Станом на даний час, вказані кошти на рахунок позивача не надходили.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 81 ЦПК України).

Частиною 2 статті 13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-VIII позивач є оператором газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) (суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Відповідно до розділу II Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494 (надалі - Кодекс ГРС), газорозподільна система є технологічним комплексом, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам, тиск якого не може перевищувати 1,2 МПа.

Газові мережі, тиск яких менше 1,2 МПа та через які природний газ передається споживачам, є газорозподільною системою незалежно від їх власності та підпорядкування.

До складу ГРМ входять споруди і пристрої на газопроводах від місця надходження природного газу в ГРМ до пунктів призначення (об`єктів споживачів або суміжних Операторів ГРМ), зокрема, ГРМ включають газопроводи, зокрема підземні та/або надземні, високого, середнього та низького тиску.

Тобто, складовими газорозподільної системи, що використовуються позивачем для провадження ліцензійної діяльності, є газопроводи, що розташовані на території Львівської області.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2024 року о 10:27 год. аварійною службою АТ «Львівгаз» була прийнята заявка про те, що в смт. Брюховичі, вул. Ожинова, 2 відбулось пошкодження газопроводу. Причиною такого пошкодження стало проведення земельних робіт відповідачем, а саме під час роботи трактора JCB держ. №32924ВО.

Відповідно до ч. 7 глави 4 розділу III Кодексу ГРС проведення ремонтних будівельних та або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ здійснюється відповідно до законодавства за письмовим погодженням з оператором ГРМ.

Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України щодо визначення поняття «земляні роботи» і порядку проведення підготовчих робіт під час будівництва листом №7/14-3872 від 07.03.2012 роз`яснило, що усталеною практикою є віднесення до земляних робіт комплексу робіт, пов`язаних з розробкою, переміщенням, укладанням та ущільненням ґрунту, вичерпний перелік яких наведено у ДБН Д.2.2-1-99 «Ресурсні елементні кошторисні норми на будівельні роботи. Земляні роботи», що містить норми на розробку, переміщення ґрунту та супутні роботи в промисловому, житлово-цивільному, транспортному та гідротехнічному будівництві.

Наказом від 28.12.2012 № 667 «Про прийняття національних стандартів», розроблених методом перевидання (передруку) на заміну державних будівельних норм (ДБН), прийнятих до 2001 року на заміну вказаним, містить ресурсні елементи та кошторисні норми на будівельні роботи (витрати на оплату праці робочих-будівельників і машиністів, норми часу експлуатації будівельних машин і механізмів, кошторисні норми витрат будівельних матеріалів), необхідних для визначення потреби в ресурсах при виконанні земляних робіт.

Таким чином, поняття «земляні роботи» є нерозривно пов`язаним з будівництвом і є комплексом робіт, в тому числі глибинним переміщенням, ущільненням, розробкою ґрунту, що у свою чергу несе збільшені ризики пошкодження газопроводів, для запобігання чого Кодексом газорозподільних систем встановлено більш жорсткі умови для отримання дозволу для початку проведення таких робіт у встановлених охоронних зонах об`єктів ГРМ шляхом отримання виконавцем погодження у оператора ГРМ.

Відповідно до ч. 8 глави 4 розділу III Кодексу ГРС Письмове погодження, що надається Оператором ГРМ, на право проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт поблизу ГРМ має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та земляних робіт. До погодження додається схема газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо). Оператор ГРМ протягом 10 робочих днів з дня реєстрації письмового звернення юридичної чи фізичної особи, або фізичної особи - підприємця щодо погодження проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ має надати письмове погодження або письмову обґрунтовану відмову. Погодження має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та/або земляних робіт, а також схему газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо).

Судом встановлено, що відповідач перед початком проведення земляних робіт не звернувся до позивача з офіційним зверненням та погодження/відповіді на таке офіційне звернення не отримував.

Таким чином, відповідачем було порушено порядок отримання дозволу від Оператора ГРМ на проведення земляних робіт.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду існує презумпція завдавача шкоди, згідно з якою не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Тобто, саме відповідач має довести відсутність своєї вини у пошкодженні газопроводу.

Крім того, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 про те, що вона проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнає вину за пошкоджений газопровід та гарантує оплату за відновлення такого.

Отже на думку суду, факт проведення ОСОБА_2 земляних робіт за вказаною адресою знайшов своє підтвердження під час розгляду справи.

Жодних доказів, які б спростовували факт використання відповідачем техніки, в наслідок чого було пошкоджено газопровід суду надано не було. Як і не було надано доказів на підтвердження того, що ремонтні роботи проводились на вул. Бірківській в смт. Брюховичі. Водночас стороною позивача до позовної заяви долучено фото на яких чітко можна побачили робочу техніку, а саме трактор, який можливо і став причиною пошкодження газопроводу.

Що стосується аргументів відповідача про те, що вона не є власником земельної ділянки на якій проводились земельній роботи та не є власником будинку по АДРЕСА_1 жодними доказами остання не підтвердила.

Натомість, факт проживання відповідача саме за адресою по АДРЕСА_1 підтверджується відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Львівській області від 28.01.2025.

Щодо заперечень відповідача на розрахунок об`єму необлікованого (донарахованого) природного газу суд зазначає таке.

Відповідно до положень пункту 10 Глави 3 Розділу ХІ Кодексу обсяг витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є фізичними особами, визначається відповідно до пункту 9 цієї глави.

Згідно з приписами пункту 9 Глави 3 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-7 цієї глави, неможливо класифікувати граничні об`єми споживання природного газу населенням (відмова в доступі до об`єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм необлікованого природного газу, помноженого на коефіцієнт сезонності (коефіцієнт сезонності приймається рівним 0,5 в опалювальний період та рівним 1 у між опалювальний період) та на величину об`ємної максимальної секундної витрати газу, що визначається за формулою, зазначеною у цьому пункті.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійсненою розрахунок об`єму необлікованого (донарахованого) природного газу саме за формулою, яка передбачена пунктом 9 Глави 3 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, що у свою чергу є правомірним, а заперечення відповідачем щодо такої зводяться лише до незгоди з приводу компенсації завданих нею збитків.

Доводи відповідача про незаконність рішення Комісії за наслідками розгляду Акту про порушення №16 у зв`язку з неповідомленням ОСОБА_2 про таке також спростовуються матеріалами справи, а саме копією запрошення на засідання комісії від 03.09.2025 року №2366, реєстром відправлень рекомендованих повідомлень (зокрема щодо відправлення запрошення ОСОБА_2 на адресу АДРЕСА_3 ) та квитанцією АТ «Укрпошта» від 04.09.2025 року.

Отже, на переконання суду, у даному випадку позивачем було вжито відповідних заходів щодо належного повідомлення відповідача про засідання Комісії, однак на таке ОСОБА_2 не з`явилась, що у свою чергу не перешкоджало розгляду Акту про пошкодження систем газопостачання №16.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що рішення Комісії по розгляду Акту про пошкодження систем водопостачання прийнято з дотриманням норм законодавства, а неявка ОСОБА_2 , яка повідомлялась у встановлений законом спосіб на такий розгляд не є підставою для скасування такого рішення.

Інші зазначені стороною відповідача в заявах по суті справи, а також в судових засіданнях доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, стороною відповідача не спростовані та сумніву у суду не викликають.

Щодо зустрічного позову суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 916/542/18 (провадження № 12-65гс19) зазначено, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах. Вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Вимогою первісного позову є стягнення з відповідача збитків за пошкоджений газопровід. За змістом зустрічного позову заявляються вимоги про визнання протиправним та скасування рішення комісії щодо задоволення Акту про порушення №000016 від 21 серпня 2024 року ( за наслідками якого прийнято рішення про задоволення Акту) та визнання протиправним донарахування відповідачу обсягу природного газу у розмір 550,93 куб.м на суму 16089,49 грн. Отже, характер цих правовідносин цивільний і він взаємопов`язаний із первісним позовом. Задоволення одного позову виключає задоволення іншого. Таке вирішення спору є ефективним.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 року у справі № 522/14499/21.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» майнову шкоду в розмірі 16082,49 грн (шістнадцять тисяч вісімдесят дві гривні 49 коп.).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання скасування рішення та визнання протиправним донарахування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», , юридична адреса: м. Львів, вул. Золота, буд. 42.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О. І. Баєва