Справа № 159/7359/25
Провадження № 2/159/2314/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Шишиліна О.Г.,

із участю секретаря судового засідання Сабецької К.О.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Рибка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного Підприємства «Євро Грін Солюшин» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки при звільненні, -

в с т а н о в и в:

16.10.2025р. позивач звернувся у суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що з 01.04.2025р. працювала в ПП «Євро Грін Солюшин» на посаді прибиральниці. 1.06.2025р. її звільнено за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Згідно договору розмір зарплати становив 9000 грн. За період роботи їй нараховано 18000,00 грн. зарплати проте відповідач при звільненні їй не виплатив ці кошти. З урахуванням цього, просить стягнути середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 38863,55 грн.

Позивач та її представник підтримали позовні вимоги просили їх задовольнити. Також позивач вказав, що інших доказів на укладення трудового договору у нього не має, трудову книжку на підприємство не подавала, так як вважає що їх скасували, наказів про зарахування в штат відповідача та наказу на звільнення не оформлювалося. Від вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. відмовилися та в цій частині просили суд закрити провадження.

Ухвалою по справі від 13.11.2025р. суд прийняв відмову від позову в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн., провадження по справі закрив.

Відповідач надав відзив в якому спростував наявність укладення трудового договору. Послався на договір, який долучений позивачем до позову та вважає, що йому надавались позивачем послуги за цивільно-правовим договором і позивач не підкорявся трудовому розпорядку. Всі обов`язки позивача визначені цивільно-правовим договором. Просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст.12, ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки позивачем обрано спосіб захисту саме трудових відносин, а відповідач не оспорюючи заборгованості вказує на цивільно правовий договір. Суд вважає необхідним встановити чи було укладено між сторонами трудовий договір.

Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді справи № 420/2174/19.

Відповідно до ст.21 КЗпП трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Як зазначено в ст.24 КЗпП Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров`я.

В судовому засіданні сторони зазначили, що посилаються на письмовий договір №200270 від 01.04.2025р. предметом якого, Виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи з прибирання службових приміщень. В п.1.5 Договору визначено результат надання послуг. Сума договору відповідно до п.2.1 складає 9000 грн. та виплачується протягом 30 календарних днів з дати підписання акту наданих послуг. Згідно п.3.4 у разі прострочення строків оплати, замовник сплачує виконавцеві штраф у розмирі подвійної облікової ставки НБУ за кожень день такого прострочення. Термін дії договору відповідно до п.7.1 з 01.04.2025р. по 31.03.2027р.. Договір може бути розірвано достроково за погодженням сторін, у разі порушення умов договору.

Як зазначив ВС у вищенаведеному рішенні, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці.

Згідно із статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно із частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом частин першої та другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

З огляду на викладене, такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Таким чином, аналіз умов укладеного між сторонами договору є виконання послуги, результат якої оформлюється актом виконаних робіт та на підставі якого відбувається здійснення розрахунку за послугу та межі відповідальності за порушення цього зобов`язання.

В судовому засіданні сторони вказали, що наказ чи розпорядженням відповідач не видавав. Згідно наданого позивачем Форми ОК-5 вбачається, що відповідач повідомлень до УПФУ про прийняття на роботу не робив, та відрахувань із заробітної плати не робив.

Доказів про проходження медичного огляду у зв`язку із прийняттям на роботу позивачем суду не надано.

Позивач вказав, що трудову книжку відповідачу не надавав, письмових заяв на ім`я відповідача про прийняття на роботу та звільнення з роботи на пропозицію суду не надав. Відповідачем подання таких заяв спростовано.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позивач не довів, що між сторонами утворились трудові відносини, оскільки досліджені суду докази свідчать про надання позивачем послуги в межах цивільно-правового договору, оформленого письмово, а аналіз його змісту виключає трудові відносини.

За таких умов захист права позивача в порядку ст.232 КЗпП виключається, тому в задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку суд відмовляє.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при поданні позову до суду послався на вимоги ст.5 ЗУ «Про судовий збір», за якими від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати. Тому судовий збір не сплачений при поданні позову.

Оскільки судом, встановлено, що вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах про стягнення заробітної плати за трудовим договором, за подання цього позову позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 1211,20 грн., як за вимогами майнового характеру.

Керуючись ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Приватного Підприємства «Євро Грін Солюшин» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки при звільненні відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 18.11.2025 року.

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Приватне Підприємство «Євро Грін Солюшин», (місцезнаходження: м. Київ, проспект Перемоги, 16)