Провадження № 2/727/2562/25
04 листопада 2025 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Терещенко О.Є.
при секретарі Аниськовій К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-
У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі ТОВ «Кошельок») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення за-боргованості за кредитним договором.
Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7 000 грн., шляхом перерахування на банківську картку відповідача, на засадах стро-ковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом.
З урахуванням викладеного, ТОВ «Кошельок» просило стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за договором, а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Представник позивача ТОВ «Кошельок» у судове засідання не з`явився, серед іншого, у позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. При цьому, у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення з підписом відпо-відача про отримання повістки.
Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність під-став для розгляду справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення.
У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Графіком платежів за договором доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за ко-ристування кредитом.
ПАТ «МТБ БАНК» повідомило позивача ТОВ «Кошельок» про успішне перера-хування кредитних коштів 07 лютого 2022 року о 08 год. 33 хв. у розмірі 7 000 гривень на рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати по-слугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вима-гати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чи-ном, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного за-конодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невико-нання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові на-слідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання вна-слідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обо-в`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погод-жені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими оз-наками (стаття 1046 ЦК).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми по-зики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір про-центів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048 ЦК).
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладе-ний з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електрон-ний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом елек-тронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підпису-вача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. На-кладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля ос-танніх.
Відповідно до умов договору ТОВ «Кошельок» 07 лютого 2022 року надало від-повідачу кошти в сумі 7000 гривень строком на 14 днів, з можливістю пролонгації строку договору, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за ко-ристування ними, розмір яких визначений договором.
07 лютого 2022 року кредитні кошти були перераховані відповідачу.
Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Кошельок» суд вважає дове-деним.
Вказані обставини відповідач не спростував.
Пунктами 3.6, 3.7 договору сторонами погоджений порядок пролонгації догово-ру, зокрема, сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні 212 ст. ЦК, що має наслідком продовження строку користу-вання Кредитом на наступних умовах: - зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного Періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду.
Судом встановлено, що після закінчення 14-денного строку кредитування, відпо-відач не повернув кредитні кошти та продовжив користуватись ними, а тому відбулася пролонгація строку користування кредитом на 90 днів, що визначено пунктом 3.7 До-говору, а нарахування відсотків у період пролонгації відбулося за процентною став-кою, наведеною у п. 3.8 Договору, а саме 2,2 % від суми кредиту щоденно.
Отже наданий позивачем розрахунок заборгованості є правильним, оскільки він відповідає умовам договору та не суперечить закону.
Розмір вказаної заборгованості за договором відповідач не спростував, власного контррозрахунку, доказів про належне виконання умов кредитного договору, не надав.
Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, вста-новлених цим Кодексом.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це поло-ження є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному проце-сі.
Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у пов-ному обсязі.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покла-дається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові ви-трати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на від-повідача.
Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих пос-луг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини чет-вертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторо-на сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які скла-даються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн.
Позивачем ТОВ «Кошельок» в особі представника Крилова С.С. 12 лютого 2025 року укладено договір про надання правничої (правової) допомоги з адвокатським бю-ро «Герман Гурський та патнери». Відповідно до умов договору адвокатське бюро взя-ло на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта перед фізичними, юридичними особами, органами державної влади та зокрема в судах.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд ко-ристується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі №904/1907/15).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропор-ційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений сторо-ною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на склад-ність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими ці-нами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Су-ду від 16 листопада 2022 року №922/1964/21).
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допо-могу за відсутності заперечень іншої сторони.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі N 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл су-дових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично по-несені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд враховує, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгодже-на та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типо-вими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судових засіданнях представник не брав, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір ви-трат на професійну правничу допомогу позивача, які підлягають розподілу до 2 000,00 грн.
Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з ціною позову та виконаною адвокатом роботою у цій справі згідно акту про надання юридичної допомоги.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 280-287 ЦПК України, суд -
Ухвалити заочне рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити.
- 6910,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою від-повідальністю «Кошельок» судовий збір в сумі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двад-цять дві) гривні (сорок) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою від-повідальністю «Кошельок» судові витрати на правову допомогу в розмірів сумі 2 000,00 (дві тисячі) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішен-ня може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну части-ну судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судово-го рішення.
Повний текст рішення складено 14 листопада 2025 року.
Суддя: О.Є.Терещенко