Справа № 548/2313/25
Провадження № 2/548/1015/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2025 м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Лідовець Т. М.,

за участю секретаря судового засідання - Манжос Т. В.,

розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування поданого позову представник позивача вказує, що 17.06.2021 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» ОСОБА_1 подала заявку на отримання кредиту № 103964156. ТОВ «Мілоан» направило відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердила прийняття умов кредитного договору та уклала Договір про споживчий кредит № 103964156 від 17.06.2021(далі - Договір № 103964156 від 17.06.2021, кредитний договір). Вказує, що сума (загальний розмір) кредиту становить 20000 грн, які на підставі платіжного доручення були перераховані на картковий рахунок відповідача.

14.09.2021 згідно з умовами договору відступлення прав вимоги №08Т ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за договором № 103964156 від 17.06.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача.

Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором позики не виконала, тому позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за Договором № 103964156 від 17.06.2021 в сумі 85750 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 20000 грн, заборгованість за відсотками - 63750 грн, заборгованість за комісією - 2000 грн, а також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді від 17.10.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, належно були повідомлені про місце, дату та час слухання справи, у заяві просили проводити судове засідання без їх участі.

Представник відповідача Павелко Р. С. надіслав до суду відзив, за змістом якого ОСОБА_1 не визнає факт підписання кредитного договору, оскільки у долученому до матеріалів справи договорі відсутній електронний підпис. Відповідач визнає, що проходила процедуру ідентифікації, надавши свої паспортні дані, РНОКПП та телефон та електронну пошту, проте договір не підписувала. Позивачем не надано достовірних доказів підписання відповідачем договору шляхом введення одноразового ідентифікатора. Платіжне доручення № 28855819 від 17.06.2021 не підтверджує перерахування коштів за договором. Відсотки, що нараховані позивачем за межами визначеного договором строку, є санкцією відповідно до статті 625 ЦК України, а тому не підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 17 червня 2021 року ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 103964156 в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За умовами кредитного договору ТОВ "Мілоан" надає ОСОБА_1 кредит у розмірі 20000 гривень (п. 1.2 Договору) строком на 15 днів (п. 1.3 Договору) до 02.07.2021 (п.п. 1.3, 1.4 Договору) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3750 грн. (п. 1.5.2 Договору), які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредиту, та комісії за надання кредиту в розмірі 2000 грн, яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Договору). Пунктом 2.3. Договору передбачено пролонгацію строку кредитування. Продовження вказаного в п. 1.3. Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1.) (а. с.14-17).

Пунктом 2.3.1.2. Договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п. 1.6. Договору.

Розділ 2.3 Договору (пролонгація на стандартних (базових) умовах) є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и), щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 ЦК України, і яка(і) полягає(ють) у:

а) здійснені платежу(ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п. 2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил;

б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно з п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 Договору (п. 2.3.2 Договору).

За правилами п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Згідно із п. 6.1 Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Мілоан".

Укладення ТОВ "Мілоан" кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ "Мілоан" ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 Договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 Договору).

Згідно із п. 7.1 Договору цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Додатками до вказаного договору є графік платежів за договором про споживчий кредит № 103964156 від 17.06.2021 і паспорт споживчого кредиту 103964156, відповідно до якого вартість кредиту згідно договору становить 25 750 грн в разі його погашення в 15-денний строк з моменту видачі (а.с.18-19).

З копії платіжного доручення № 28855819 від 17.06.2021 вбачається, що ТОВ "Мілоан" виконало свої зобов`язання за договором, перерахувавши на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20000 грн (а. с. 27).

Згідно з розрахунку заборгованостей у ОСОБА_3 виникла заборгованість перед ТОВ «Мілоан» у розмірі 855750 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту 20000 грн; із заборгованості за процентами 63750 грн; із заборгованості за комісією 2000 грн (а.с. 13).

Між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ "Мілоан" 14 вересня 2021 року укладено договір відступлення прав вимоги № 08Т, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Діджи Фінанс" право грошової вимоги, строк зобов`язань яких настав або виникне в майбутньому, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги (а. с.20-22).

Відповідно до умов вказаного договору відбулось відступлення права вимоги і за Договором, укладеним між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 від 17.06.2021.

Згідно з витягом з додатку до договору факторингу № 08Т від 14.09.2021 заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 85750 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 20000 грн, заборгованість за відсотками 63750 грн, заборгованість за комісією 2000 грн (а. с. 12).

Представником позивача 25.07.2025 було надіслано відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості та надано термін для добровільного врегулювання відповідачем зобов`язань (а. с. 29).

Усупереч умовам Договору № 103964156 від 17.06.2021 відповідач не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості за кредитним договором.

Згідно із частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із пунктом першим частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України.

Зокрема, частиною першою статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Положеннями статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Пунктом 5 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини сьомої, частини дванадцятої статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Діджи Фінанс» виступає правонаступником кредитодавця ТОВ «Мілоан» (виконавцем послуги кредитування), а відповідач ОСОБА_1 - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування.

Керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши надані у справі докази, суд вважає доведеними факти укладення Договору № 103964156 від 17.06.2021 та отримання кредитних коштів позичальником належними та допустимими доказами з огляду на таке.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Одноразовий ідентифікатор, як і лог/лог-файли (файли, що містять інформацію про роботу сервера і зберігають в собі певні дії користувача або програми) підпису первісного кредитора зафіксовано в кредитному договорі, переданому позивачу первісним кредитором у pdf.форматі, є зашифрованим, тому при стандартному завантаженні на пристрій чи під час друку не відображається.

При завантаженні файлу кредитного договору на пристрій та його відкритті за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення для перегляду pdf-документів, зокрема, Adobe Reader, у лівому верхньому куті відображається дані ОСОБА_1 та одноразовий ідентифікатор L22018, час: 17.06.2021 о 10 год. 52 хв. Вказані дані позичальника, дата і час підписання кредитного договору узгоджується із даними, зазначеними в Анкеті-заяві на кредит № 103964156 від 14.06.2021 (а. с. 10), а також із даними позичальника, зазначеними стороною відповідача у відзиві. ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не заперечують, що відповідач проходила процедуру ідентифікації, надавши свої паспортні дані, РНОКПП, номер телефону та електронну пошту.

Щодо факту перерахування коштів. Із доводами сторони відповідача про неналежне підтвердження перерахування кредитних коштів суд не погоджується, оскільки платіжне доручення № 28855819 від 17.06.2021 містить інформацію про платника та отримувача коштів, суму платежу 20 000 грн, призначення платежу: кошти згідно з договором № 103964156 від 17.06.2021, маску-картку НОМЕР_1 .

У пункті 52 постанови Верховного Суду від 22 серпня 2024 року у справі 916/735/23 викладено висновок про те, що доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, але не виключно: судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником взятих на себе зобов`язань.

Отже, позивачем доведений факт перерахування коштів на кредитну картку позичальника за Договором № 103964156 від 17.06.2021.

Перевіривши нарахування відсотків за Договором № 103964156 від 17.06.2021, суд приходить до висновків про їх обґрунтованість.

Відповідно до положень пункту 2.3. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування може бути продовжений (пролонгований) на пільгових чи на стандартних умовах.

Продовження строку кредитування на пільгових умовах відбувається строком на, три, сім і п`ятнадцять днів за умови сплати позичальником комісії і частини заборгованості за кредитом (тілом).

Продовження строку кредитування на стандартних умовах відбувається у разі, якщо після завершення строку кредитування позичальник продовжує користуватися кредитними коштами. Такий строк користування кредитом сторони визначили тривалістю шістдесят днів.

Отже, у пункті 2.3. сторонами погоджено максимальний строк користування кредитом 60 днів, тобто нарахування процентів за цей період є платою позичальника за правомірне користування кредитними коштами.

Матеріали справи не містять відомостей про своєчасне внесення ОСОБА_1 коштів на погашення заборгованості до 02.07.2021 (дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту (п.1.4. договору). Отже, ТОВ «Мілоан» відповідно до п.2.3. продовжив строк кредитування на 7 днів з нарахуванням комісії розмірі 5% від поточного залишку кредиту. В подальшому товариством проведено аналогічну пролонгацію договору, однак не більше 60 днів, тобто до 31.08.2021, відповідно до п.2.3.1.2. договору.

За таких обставин слід визнати обґрунтованим нарахування первісним кредитором заборгованості за кредитом у сумі 85750 грн, з яких вбачається: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 20000 грн, заборгованість за відсотками 63750 грн та заборгованість по комісії у розмірі 2000 грн.

Зважаючи на те, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору та отримання позичальником кредитних коштів, факт виникнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000грн, заборгованості за відсотками 63750 грн, заборгованості за комісією 2000 грн, що жодним чином не спростовано відповідачем, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за кредитним договором № 103964156 від 17.06.2021 у розмірі 85750 грн.

Задовольняючи позов повністю, суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 526, 549, 551, 554, 610, 1048, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 76, 81, 141, 247, частини другої статті 259, 263, 265, 268, 274 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" заборгованість за Договором про споживчий кредит № 103964156 від 17.06.2021 у розмірі 85750 (вісімдесят п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (, місцезнаходження: 07406, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1);

Представник позивача: Романенко Михайло Едуардович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Т. М. Лідовець