Справа № 466/4915/25
Провадження № 2-п/466/83/25
У Х В А Л А

судового засідання

19 листопада 2025 року м Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Пришляк А.Я.,

справа № 466/4915/25,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 11.09.2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою від 03.11.2025 р. про перегляд заочного рішення від 11.09.2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначає, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11.09.2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , заборгованість за кредитним договором № 24050-05/2023 від 16.05.2023 року в розмірі 40 700, 00 (сорок тисяч сімсот гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. (чотири тисячі 00 коп.).

Також зазначає, що Відповідач ОСОБА_1 надати відзив та вступити в процес для захисту свого права не могла через незалежні від неї причини, оскільки позовну заяву у справі не отримувала. Просить скасувати заочне рішення та здійснювати розгляд такої заяви за відсутності відповідача та його представника.

У судове засідання учасники справи не прибули.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали цивільної справи 466/4915/25, заяви про скасування заочного рішення, суд приходить до такого.

Згідност.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Водночас ч.1 ст.288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Представник відповідача у заяві покликається на те, що відповідач ОСОБА_1 не отримала копії позовної заяви з додатками. Відтак, не змогла реалізувати своє право на захист.

Однак, у матеріалах справи містяться докази скерування стороною позивача копії позовної заяви з додатками ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 (номер поштового відправлення - № 942).

Крім того, ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29.05.2025 року було відкрито спрощене провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду. У судові засідання призначені 30.06.2025, 24.07.2025, 11.09.2025 року відповідач не прибула, хоча повідомлялась належним чином. Так, 18.06.2025 року на адресу суду відповідачем з зазначенням свої адресних даних подано заяву про видачу матеріалів, з якого вбачається, що їй було відомо про відкритя провадження усправі та призначення судового засідання 30.06.202 року (арк.спр.18). Повторно повідомлення в судове засідання 11.09.2025 року відповідач отримала на свою електронну адресу 24.07.2025 року (арк.спр. 24).

На переконання суду, сам по собі факт неприбуття відповідача в судове засідання не дає підстав для скасування заочного рішення.

Доводи відповідача на те, що вона не змогла реалізувати свої права згідно ЦПК України, а при ухваленні заочного рішення суд обмежився лише доказами позивача, є безпідставними, оскільки при розгляді заяви про перегляд заочного рішення заявником також не надано жодних доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи і можливості прийняття іншого рішення по справі.

У заяві про перегляд заочного рішення адвокат не заперечила, що відповідач ОСОБА_1 отримала кредит на підставі укладеного договору від 16.05.2023 року. Проте, позивачем не доведено належними та допустимими доказами позовних вимог, а надані докази є недостатніми, та не дають підстави дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмету доказування, тому позов є необгрунтованим. Кредитний договір, хоч і містить підпис ОСОБА_1 , однак не містить доказів перерахування та видачі кредитних коштів на користь відповідача чи доказів перерахування або видачі за дорученням відповідача кредитних коштів третім особам.

Суд розглянув спір за наявними доказами.

У відповідності до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), №52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Згідно з ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалю: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, що заяву від 03.11.2025 року адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 11.09.2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 287, 288 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву від 03.11.2025 року адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 11.09.2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 19.11.2025.

Суддя: П. С. Невойт