Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 жовтня 2025 року м.Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Дегтяренко К.С.,

за участю секретаря судового засідання Сапронова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород у порядку спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вишнякової Ірини Олександрівни до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

04 серпня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вишнякова І.О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання на позивача ОСОБА_1 у розмірі частини видів заробітку (доходу), але не менше 50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з дня подачі заяви, а саме з 01 серпня 2025 року.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача вказує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області 16 червня 2009 року.

ОСОБА_1 проживає разом з батьком в орендованій квартирі в АДРЕСА_1 та мають статус внутрішньо переміщених осіб. Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо за іншою адресою, а саме АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

В позовній заяві представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 навчається на 1 курсі денної форми навчання спеціальності Інженерія програмного забезпечення в Природничо-гуманітарного фахового коледжу Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» за державним замовленням та перебуває на утриманні батька ОСОБА_3 , який несе витрати на придбання приладдя, оплату проїзду, харчування та інше, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути на користь позивача аліменти на його утримання в розмірі заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і досягнення дитиною повнолітнього віку.

Відзиву на позовну заяву у встановлений строк відповідач не подала.

Ухвалою судді від 05 серпня 2025 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно правил ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін.

В судовому засіданні 28 жовтня 2025 року:

- позивач та його представник не з`явилися, однак, адвокат подав заяву про розгляд справи за їх відсутності за наявними в справі матеріалами, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

- відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце слухання справи, була повідомлена належним чином, шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, про що подав відповідну заяву, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК Українивважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області 16 червня 2009 року.

ОСОБА_1 проживає разом з батьком в орендованій квартирі в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №52 від 10 червня 2025 року, виданою ОСББ «Легоцького» та копією договору найму квартири від 13 червня 2023 року, та мають статус внутрішньо переміщених осіб, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

ОСОБА_1 навчається на 1 курсі денної форми навчання спеціальності Інженерія програмного забезпечення в Природничо-гуманітарного фахового коледжу Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» за державним замовленням, що підтверджується довідкою №460 від 20 червня 2025 року.

Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо за іншою адресою, а саме АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26 червня 2024 року №2106-.

З позовної заяви суддею встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на повному утриманні батька, який несе витрати на придбання необхідних речей, оплату проїзду, харчування та інше, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, виходячи з їх належності та допустимості прийшов до наступних висновків.

Як випливає з позовної заяви, між сторонами на день подання позову, не було досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які будуть сплачуватися на утримання спільної малолітньої дитини, способу їх сплати.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України(далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 2 ст. 181 СК України, домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Крім того, згідно із ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, не працездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та не рухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейне законодавство зобов`язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте сторонами, не досягнуто згоди, щодо розміру та порядку сплати аліментів, а тому кошти на утримання дітей (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.5 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищенаведеного, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини по забезпеченню їй рівня життя, необхідного і достатнього для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову до суду тобто з 04 серпня 2025 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 56, 105, 110, 112, 115, 160, 180, 181, 182, 191 СК України, ст. ст. 4, 13, 89, 141, 200, 223, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Вимоги позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вишнякової Ірини Олександрівни до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення ним повноліття, починаючи з 04 серпня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення про стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Закарпатського апеляційного суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Дегтяренко К.С.