Справа № 344/3883/25
Провадження № 22-ц/4808/1407/25
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,

суддів: Баркова В. М., Максюти І. О.,

секретаря: Шемрай Н.Б.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 липня 2025 року, ухвалене в складі судді Антоняка Т. М. в місті Івано-Франківську, повний текст якого складено 17 липня 2025 року, у справіза позовомОб`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сім Сот» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати обов`язкових внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2025 року ОСББ «Сім Сот» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати обов`язкових внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території.

Позов мотивований тим, що відповідачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі відповідач зареєстрований та проживає, а отже, отримує послуги, які надаються ОСББ і відповідно між ним та ОСББ встановилися зобов`язальні правовідносини щодо утримання будинку та прибудинкової території, які передбачені Статутом ОСББ та Законом.

З моменту створення ОСББ, тобто з 07 квітня 2019 року і до січня 2022 року відповідач регулярно здійснював оплату внесків на ОСББ. Однак за період з 01 лютого 2022 року по 31 січня 2025 року у нього утворилася заборгованість зі сплати обов`язкових внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 10847,44 грн. Наявність заборгованості свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань та порушення права позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законом строк.

Позивач зазначав, що ОСОБА_2 був належним чином ознайомлений із затвердженими загальнообов`язковими внесками, неодноразово отримував повідомлення про необхідність сплати заборгованості, проте весь час їх ігнорував, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду.

07 січня 2025 року на підставі заяви ОСББ Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області видав судовий наказ про стягнення з відповідача на користь ОСББ коштів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Однак 5 лютого 2025 року відповідно до заяви відповідача судовий наказ було скасовано та роз`яснено ОСББ про право на звернення з тією самою вимогою до суду у порядку спрощеного позовного провадження.

12 лютого 2025 року ОСББ передало відповідачу вимогу про сплату заборгованості, яку останній власноруч підписав, проте жодних дій щодо сплати такої заборгованості не вчинив, а тому наявні підстави для її стягнення в судовому порядку.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача 10 847,44 грн заборгованості за обов`язковими внесками (платежами) на утримання будинку та прибудинкової території; 1616,04 грн інфляційних нарахувань; 490,89 грн трьох процентів річних від простроченої суми; 467,44 грн пені, а також покласти на відповідача судові витрати.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 липня 2025 року задоволено позов ОСББ «Сім Сот» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати обов`язкових внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Сім Сот»: заборгованість зі сплати обов`язкових внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 10 847,44 грн; інфляційне нарахування на заборгованість зі сплати обов`язкових внесків (платежів) на будинку та прибудинкової території у сумі 1616,04 грн; три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у сумі 490,89 грн; пеню у сумі 467,44 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Сім Сот» понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн.

В обґрунтування рішення суд вказав, що надані суду позивачем докази на підтвердження виникнення у відповідача заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком є належними та допустимими доказами, повністю підтверджують обставини, викладені у позовній заяві, а тому наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

ОСОБА_2 на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що з моменту створення ОСББ по січень 2022 року він регулярно сплачував кошти за послуги з управління багатоквартирним будинком. Проте із розміром заборгованості, нарахованим йому позивачем у період з 01 лютого 2022 року по 31 січня 2025 року він не згідний, оскільки уважає, що такий розмір не відповідає дійсності. На думку апелянта, сума заборгованості за 36 місяців повинна становити 9847,44 грн, враховуючи, що щомісячний платіж становить 273,54 грн. Водночас позивачем було нараховано йому заборгованість 31 травня 2023 року виходячи із загальнообов`язкового внеску у розмірі 823,54 грн та 31 серпня 2024 року у розмірі 723,54 грн. Згоди на збільшення місячних внесків за вказаний період він не надавав, однак, суд першої інстанції вказані обставини не врахував. Відповідно апелянт уважає неправильним й стягнення з нього інфляційних нарахувань, трьох відсотків річних та пені у заявлених позивачем сумах виходячи із того, що розмір заборгованості по сплаті обов`язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території не відповідає дійності.

Звертає увагу суду й на те, що послугами ОСББ він не користується, оскільки часто перебуває за межами України, що підтверджується відповідними відмітками у закордонному паспорті. У зв`язку з цим він звертався до ОСББ із заявою про зменшення нарахувань обов`язкових внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період його відсутності, проте, розмір заборгованості позивач йому так і не зменшив.

Апелянт також зазначає, що близько року його квартира незаконно та самовільно відключена представником ОСББ від електропостачання, що унеможливлює користування нею.

На підставі викладеного, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСББ «Сім Сот».

Позиція інших учасників справи

ОСББ «Сім Сот» своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося, що відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні представник позивача вимоги скарги не визнав, просив відмовити в її задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явився, судова повістка повернулася на адресу суду з позначкою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Судова повістка представнику відповідача адвокату Волчок Т. В. доставлена до її електронного кабінету 15 жовтня 2025 року. Згідно із частиною п`ятою статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. За таких обставин, сторона відповідача належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що протоколом № 1 від 07 квітня 2019 року установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сім Сот» за місцезнаходженням: вул. Пасічна, буд. 41 у місті Івано-Франківську, прийнято рішення про обрання голови та секретаря зборів; створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та затвердження його назви; затвердження статуту Об`єднання; проведення виборів правління Об`єднання та його голови; проведення виборів ревізійної комісії Об`єднання; обрання уповноваженої особи на подачу документів для державної реєстрації (а.с. 10).

08 травня 2019 року проведена державна реєстрація ОСББ «Сім Сот» (ідентифікаційний код юридичної особи: 42987629), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 14).

Протоколом № 1 установчих зборів ОСББ «Сім Сот» від 07 квітня 2019 року затверджено Статут Об`єднання. Згідно із пунктом 3 розділу 3 Статуту до виключної компетенції загальних зборів належать, зокрема: визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників (а.с. 15-19).

Згідно із протоколом № 3 загальних зборів ОСББ «Сім Сот» за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 від 23 червня 2019 року затверджено загальнообов`язкові внески для утримання будинку та прибудинкової території у розмірі (грн. за м.кв.): 2,5050 - для власників житлових приміщень 1-го і 2-го поверхів; 3,0015 - для власників житлових приміщень 3-го - 10-го поверхів; 2,2569 - для власників комерційних нежитлових приміщень.

Також вирішено, що щомісячні платежі за використану електроенергію для освітлення місць загального користування та живлення електрообладнання будинку (домофонів, система відеонагляду, електроінструмент під час ремонтів) сплачують пропорційно площі цих приміщень всі власники житлових та нежитлових приміщень (а.с. 20-25).

Згідно із протоколом № 5/2020 загальних зборів ОСББ «Сім Сот» за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 від 26 січня 2020 року затверджено загальнообов`язкові внески для утримання будинку та прибудинкової території у розмірі (грн. за м.кв.): 2,9030 - для власників житлових приміщень 1-го і 2-го поверхів; 3,4001 - для власників житлових приміщень з 3-го по 10-го поверхи; 2,3312 - для власників комерційних нежитлових приміщень. Внески затверджені цим протоколом діяли з січня 2020 року по грудень 2021 року (а.с. 27-31).

Згідно із протоколом № 1/2022 загальних зборів ОСББ «Сім Сот» за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 від 23 січня 2022 року затверджено загальнообов`язкові внески для утримання будинку та прибудинкової території у розмірі (грн. за м.кв.): 3,1010 - для власників житлових приміщень 1-го і 2-го поверхів; 3,6040 - для власників житлових приміщень з 3-го по 10-го поверхи; 2,4512 - для власників комерційних нежитлових приміщень. Зазначені загальнообов`язкові внески діяли з січня 2022 року по січень 2025 року включно (а.с. 33-37).

ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 39).

Відповідно до довідки, виданої ОСББ «Сім Сот» станом на 31 січня 2025 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати обов`язкових внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 10847,44 грн (загальна площа житлового приміщення 75,9 м.кв.) (а.с. 40).

12 лютого 2025 року ОСОБА_2 отримав вимогу від ОСББ «Сім Сот» про сплату заборгованості у розмірі 10847,44 грн зі сплати внесків та платежів на обслуговування будинку та прибудинкової території за період з 02 лютого 2022 року по 01 лютого 2025 року (а.с. 49).

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

Пунктом 1 частини першої статті 7 вказаного Закону передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Водночас відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Положеннями частини другої статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», згідно зі статтею 1 якого, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Обов`язок співвласників виконувати рішення зборів співвласників визначений і у частині 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

За частиною другою статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

За змістом частин першої-третьої статті 12 Закону «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в ОСББ.

Отже, прийняті відповідно до статуту рішення загальних зборів об`єднання з питань управління багатоквартирним будинком є обов`язковими для усіх власників квартир (нежитлових приміщень) у багатоквартирному будинку, які одночасно є співвласниками спільного майна такого будинку та зобов`язані його утримувати в силу прямої норми статті 322 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 7 України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно з цивільно-правовим договором є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати внесків на утримання будинку, якій кореспондується з правом вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, до таких правовідносин застосовується і норма статті 625 ЦК, що встановлює обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Суд першої інстанції, встановивши, що відповідач є власником квартири у спірному багатоквартирному будинку, певний час не сплачував кошти за утримання цього будинку, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за надані послуги, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення такої заборгованості в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди із розміром обов`язкових внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території, колегія суддів уважає безпідставним, оскільки такий розмір було визначено на загальних зборах об`єднання. Рішення загальних зборів, яким затверджено розмір внесків, як правильно вказав суд першої інстанції, у встановленому законом порядку не було скасоване чи визнано недійсним, а отже, таке рішення є обов`язкове для всіх власників квартир (нежитлових приміщень) у багатоквартирному будинку, зокрема, для ОСОБА_2 .

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що факт непроживання протягом певного часу у квартирі, яка належить ОСОБА_2 на праві власності, не звільняє його від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, з огляду на те, що саме факт того, що фізична особа є власником квартири є підставою для стягнення з неї такої заборгованості.

Також суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправомірно стягнуто з нього інфляційні витрати у сумі 1616,04 грн, три відсотки річних у сумі 490,89 грн та пеню у сумі 467,44 грн, так як неправильно визначено сам розмір заборгованості, оскільки вказані доводи не знайшли свого підтвердження. Розмір заборгованості, заявлений позивачем , підтверджується наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив та оцінив подані сторонами докази, правильно застосував норми матеріального і процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог ОСББ «Сім Сот», доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 липня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: В. М. Барков

І. О. Максюта