Справа № 303/1476/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 листопада 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Собослоя Г.Г.,

суддів: Джуги С.Д. Кожух О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 березня 2025 року у складі судді Полянчука Б.І., у справі № 303/1476/25 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и л а:

У лютому 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.04.2022 у розмірі 160 356,23 грн.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 березня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі представниця АТ КБ «ПриватБанк» - адвокатка Демарчук Н.О. просить ухвалу судді скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Представниця позивача зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги, що позовна заява містить обґрунтування звернення в порядку самопредставництва, а також докази на підтвердження даного факту.

Позовна заява підписана та подана до суду фахівцем із супроводу судового та виконавчого проваджень, який був призначений на вказану посаду відповідним наказом. Його повноваження деталізовані у довіреності, яка додана до позову. Таким чином, оскільки інструкцією (з деталізацією повноважень у довіреності) передбачено право представляти інтереси АТ КБ «ПриватБанк» в порядку самопредставництва,АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із цим позовом в порядку ч.3 ст. 5 ЦПК України.

На обґрунтування зазначених доводів, представник позивача, зокрема, посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20.

Стосовно ненадання суду оригіналу довіреності зазначає, що додана до позовної заяви копія довіреності не суперечить положенням статті 177 ЦПК України, оскільки процесуальними нормами не передбачено обов`язку надання суду оригіналу довіреності. Крім того, відомості про дійсність довіреності відображені на офіційному сайті банку, доступ до якого є відкритим.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву, суддя першої інстанції виходив з того, що справа не відноситься до малозначних, а відтак, представником по цій справі не може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу, а може бути керівник, член виконавчого органу, інша особа, уповноважену діяти від імені товариства відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) або адвокат.

Колегія суддів вважає, що такий висновок судді не ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), та (або) через представника.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії як «самопредставництво» і «представництво». Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такого органу державної влади без додаткового уповноваження.

Подібні висновки зроблені в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року в справі № 667/7582/15-ц.

Отже, змінами, внесеними до ЦПК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18 грудня 2019 року № 390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені та визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 вказано, що: «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень».

До позовної заяви, підписаної представницею АТ КБ «ПриватБанк» - Меркуловою В.В. додано копії:

-довіреності №9819-К-Н-Н від 23.10.2023, підписаної головою Правління банку Герхардом Бьош та зареєстрованою у реєстрі за № 1514 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. (а.с. 42, 45);

-виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що керівником Головою Правління банку є Г. Бьош (а.с. 42, 45);

-статуту АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 43, 46);

-витягу з державного реєстру банків (а.с. 44, 47);

-Про узгодження посадової інструкції фахівця із супроводу судового та виконавчого провадження ГО, у пункті 3.15 Розділу 3 Права та повноваження якого зазначено право представляти інтереси АТ КБ «ПриватБанк» в порядку самопредставництва в загальних та спеціалізованих судах окремих судових юрисдикцій всіх інстанцій, інших судах, що створюються та діють за законодавством України, з наданням права підписання відповідних процесуальних документів, а також правами, передбачених процесуальним законодавством для сторін та інших учасників справи. Повноваження Фахівця/Юрисконсульта деталізуються у відповідній довіреності, яка видається уповноваженою особою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 47-49);

-наказу про переведення ОСОБА_2 на посаду фахівець із супроводу судового та виконавчого провадження ГО (а.с. 49).

Отже, представником позивача Меркуловою В.В. до позовної заяви додані належні документи, які підтверджують її повноваження представляти позивача у суді у порядку самопредставництва, у тому числі і на підписання позовної заяви.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд першої інстанції також зазначив, що представник позивача на підтвердження своїх повноважень не додав оригінал довіреності від 23.10.2023, що позбавило суддю можливості засвідчити копію, яка долучена до справи.

Згідно із п. 27 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Усі документи, що надійшли до суду через підсистему «Електронний суд», вважаються такими, що подані з використанням власного електронного підпису.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/335/20 та постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі № 2340/4648/18, від 06 серпня 2020 року у справі № 160/1841/19, від 11 вересня 2024 року Верховний Суд по справі №591/6212/23.

Таким чином, всі додатки до створених в Електронному суді документів не потребують додаткового засвідчення, оскільки підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів.

Втім, у разі, якщо у суду виникнуть сумніви стосовно дійсності документу, у даному випадку довіреності, він не позбавлений права в порядку, передбаченому процесуальним законодавством України, витребувати оригінал документа для огляду, вимагати додаткові докази її справжності або перевірити інформацію через Єдиний реєстр довіреностей.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є правомірними.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що ухвала про повернення позовної заяви постановлена суддею першої інстанції з порушенням норм процесуального права та без врахування правових висновків Верховного Суду, тому вона підлягає скасуванню, а матеріали позовної заяви направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 березня 2025 скасувати, цивільну справу № 303/1476/25 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: