№ справи687/992/25
№2/687/617/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року селище Чемерівці

Чемеровецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Борсука В.О., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 02.04.2024 року між ТзОВ «Еко Фін» та відповідачем за допомогою веб-сайту Кредитодавця (https://cashtancredit.com.ua), укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 62355398. Відповідно до умов кредитного договору товариство взяло на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту 3000.00 грн; - строк користування кредитними коштами 730 днів, з 02.04.2024 та закінчується 01.04.2026 (включно). ТзОВ «ЕкоФін» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачці кредитні кошти, відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 15575 грн.

08.09.2025 було укладено договір № 08-09/25 відповідно до якого ТОВ «Еко Фін» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 62355398, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 15575 грн, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн.

07.10.2025 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.

Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.04.2024 між ТзОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 62355398, відповідно до умов якого товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом у вигляді на рахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим договором.

Пунктом 2.1 договору передбачено, кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту) 3000 грн.

Згідно п. 2.3. договору строк користування кредитними коштами складає 730 днів, який починається з 02.04.2024 та закінчується 01.04.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що дисконтний (пільговий період) складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 15.04.2024 (рекомендована дата платежу).

Згідно п. 2.5 договору поточний період складає 716 день, що настає з дня наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 01.04.2026 (дата остаточного погашення заборгованості)

Пунктом 2.6 договору передбачено, що проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять - 0,01 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до умов кредитного договору, при застосуванні Програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до Правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки.

Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 1.0 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 2.7 договору).

18.04.2024 року ТзОВ «Еко Фін» та відповідач уклали додатковий договір про пролонгацію №1/62355398, відповідно до умов, якого сторони погодили пролонгувати дисконтний період до 02.05.2024, дисконтний період складає 31 день, поточний період складає 699 днів.

Відповідно до витребуваної судом виписки з АТ «Універсал Банк» за період з 02.04.2024 року по 03.10.2025 року вбачається, що 02.04.2024 року на карту ОСОБА_1 зараховано кошти в розмірі 3000 грн.

08.09.2025 було укладено договір № 08-09/25 відповідно до якого ТОВ «Еко Фін» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 62355398

Згідно реєстру боржників від 08.09.2025 року заборгованість за договором станом становить 15200 грн., в т.ч. 2500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12700 грн. заборгованість за процентами.

Станом на 16.09.2025 року заборгованість відповідачки за договором про споживчий кредит №62355398 від 02.04.2024 року становить 15400 грн, в т.ч. 2500 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 12900 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги.

Згідно наданого позивачем розрахунку встановлено, що в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Факторинг Партнерс» у період з 09.09.2025 року по 16.09.2025 року здійснено нарахування процентів у сумі 200 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відтак, ТОВ «Факторинг Партнерс» не мало права і фактичних підстав для подальшого нарахування процентів за користування кредитом, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованих процентів за період з 09.09.2025 року по 16.09.2025 року в сумі 200,00 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Окрім того, судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості відповідачем було сплачено заборгованість за кредитом в розмірі 1010 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 зазначено, що керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

ТОВ «Факторинг Партнерс» просить стягнути з відповідача проценти у розмірі 12900 грн, що більш ніж у п`ять разів перевищує розмір неповернутого кредиту (2500 грн 00 коп.).

Відтак суд дійшов висновку, що відповідач частково сплатив заборгованості за кредитним договором, а тому заявлений до стягнення розмір боргу не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а тому розмір стягуваних з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» процентів слід зменшити до 3000 грн.

Отже, загальна сума заборгованості, яка підлягає до стягнення на користь позивача становитиме 5500 грн., в т.ч. 2500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3000 грн. заборгованість за процентами.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цсі 5.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 5500,00 грн, а задоволено на суму 15400,00 грн, тобто на 35,71% (5500,00 х100: 15400,00). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 865,04 грн (2422,40х35,71:100).

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано: копію Договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, укладеного між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та позивачем; заяву на надання юридичної допомоги № 61 від 09.09.2025 року, витяг з Акту №18 про надання юридичної допомоги від 22.09.2025 на суму 9000 грн.

Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково (35,71%) суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 3213,90 грн (9000,00х35,71:100).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 279 ЦПК України, ст. ст. 625, 1054, 1056-1 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов частково задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» суму заборгованості за кредитним договором в сумі 5500 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» сплачений ним судовий збір у сумі 865,04 грн та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 3213,90 грн.

В решті частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місце знаходження 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 6 офіс 521, , e-mail: .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Суддя Борсук В.О.