Номер провадження 2/754/1239/25
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2025 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судового засідання Юхименко А.Є.,

представника позивача Хитрової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.06.2021 року відповідачка підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погоджено використання OTP пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. У подальшому відповідачка виявила бажання отримати послугу «Миттєва розстрочку. Кредит готівкою», ознайомилась із актуальними умовами кредитування та 22.03.2023 року підписала Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля. Після чого із відповідачкою за допомогою OTP пароля було підписано Кредитний договір б/н від 30.04.2023 р. про надання строкового кредиту у розмірі 64 900,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Додатково із відповідачкою за допомогою OTP пароля підписаний Графік кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, відповідачка у свою чергу своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями не надала, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку, внаслідок чого станом на27.10.2024 року наявна заборгованість у загальному розмірі 70 556,76 грн., а відтак позивач змушений звертатись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва 04.11.2024 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.

Крім того, вказаною ухвалою витребувано від Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» належним чином засвідчені копію платіжного доручення № 302 від 24.08.23 р.; витяг з реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.23 р.; лист від 18.08.2023 вих. № 2643_06.

22.11.2024 відповідачка подала суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що спірний кредитний договір відповідачка не укладала, оскільки була піддана шахрайським діям зі сторони невідомих осіб, що підтверджується матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001382 від 02.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Таким чином відповідачка не отримувала жодних грошових коштів в кредит у позивача, оскільки стала жертвою шахрайських дій зі сторони невідомих осіб.

10.01.2025 року зі сторони АТ КБ "ПриватБанк" подано відповідь на відзив ОСОБА_1 разом з матеріалами Службової перевірки щодо доводів Відповідача про укладення Кредитного договору від 30.04.2023 року шахрайським шляхом.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 04.02.2025 року постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

08.05.2025 від представниці відповідачки - адвокатки Хоменко О.М. надійшло клопотання про повторне витребування доказів.

Згідно ухвали суду від 08.05.2025 клопотання представниці відповідачки - адвокатки Хоменко О.М. про витребування доказів було задоволено.

29.09.2025 року представником відповідачки засобами електронного зв`язку через підсистему "Електронний Суд" подано зустрічний позов, згідно якого відповідачка просить суд поновити для подання зустрічної позовної заяви про захист прав споживачів та визнання недійсними та такими, що вчинені без дозволу ОСОБА_1 операції (транзакції) щодо переказів грошових коштів, що відбулися 30.04.2023 на суму 87600,00 грн., проведених по банківському рахунку ОСОБА_1 ; визнати неправомірними дії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по нарахуванню відсотків, у тому числі, але не виключно пені, комісії за користування кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення незаконних операцій (транзакцій); зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відновити кошти по банківському рахунку позивача , відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в розмірі мінус 87600 грн. неправомірно перерахованих коштів. Прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом та задовольнити його.

Заслухавши думку представниці позивача - Хитрової Л.В., вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частини 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно із вимогами ст. 193 ЦПК України, Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження..

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч. 1 ст. 126 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з вимогами ч.ч.6.,7,8 ст.127 ЦПК України, про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Дослідивши подану зустрічну позовну заяву, судом встановлено, що 22.11.2024 відповідачка подала суду відзив на позовну заяву, 10.01.2025 року зі сторони АТ КБ "ПриватБанк" подано відповідь на відзив ОСОБА_1 разом з матеріалами Службової перевірки щодо доводів Відповідача про укладення Кредитного договору від 30.04.2023 року шахрайським шляхом. Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 04.02.2025 року постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08.05.2025 від представниці відповідачки - адвокатки Хоменко О.М. надійшло клопотання про повторне витребування доказів. Згідно ухвали суду від 08.05.2025 клопотання представниці відповідачки - адвокатки Хоменко О.М. про витребування доказів було задоволено. 29.09.2025 року представником відповідачки засобами електронного зв`язку через підсистему "Електронний Суд" подано зустрічний позов, при цьому позивачкою загалом не зазначено жодної причини суттєвого пропуску процесуального строку на подачу зустрічного позову.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для поновлення відповідачці процесуального строку на подачу зустрічного позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи те, що питання прийняття зустрічного позову регулюються положеннями ст. 193 ЦПК України, при цьому така процесуальна дія як відкриття провадження не передбачена, суд вважає за можливе застосувати аналогію закону та відмовити в прийнятті зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12,13, 49, 127, 178, 193, 353-354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку для подання зустрічної позовної заяви.

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічного позову до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів та визнання недійсними та такими, що вчинені без дозволу ОСОБА_1 операції (транзакції) щодо переказів грошових коштів, що відбулися 30.04.2023 на суму 87600,00 грн., проведених по банківському рахунку ОСОБА_1 ; визнати неправомірними дії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по нарахуванню відсотків, у тому числі, але не виключно пені, комісії за користування кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення незаконних операцій (транзакцій); зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відновити кошти по банківському рахунку позивача , відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в розмірі мінус 87600 грн. неправомірно перерахованих коштів.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 13.11.2025.

Суддя: Т.А.Зотько