Справа № 496/3523/25
Провадження № 2/496/2526/25
14 листопада 2025 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Шаньшиної М.В.,
секретаря судового засідання Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПП «Візит-Благо» про визнання частки у спадковому майні,
Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила суд визначити, що частка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будівлі комбінату побутового обслуговування ТОВ «Чайка», розташованого за адресою: м. Біляївка, Одеського району Одеської області, вул. Отамана Головатого, 121- становить 1/62. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер мій батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 13 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області. Після смерті спадкодавця залишилась спадщина, у тому числі, і у вигляді частки в будівлі комбінату побутового обслуговування ТОВ «Чайка», правонаступником якого є Приватне підприємство «ВІЗИТ- БЛАГО», залучене у якості відповідача по справі. У зв`язку з відкриттям спадщини, я, як спадкоємиця першої черги за законом, звернулася до державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо спадкування (лист № 1156/02-14 від 2 травня 2025 року «Про неможливість встановити склад спадкового майна») з підстав невизначеності конкретної частки померлого в майні в будівлі побутового обслуговування ТОВ «Чайка». Так згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 листопада 2002 року, ухваленого у справі № 2-227/03, за моїм покійним батьком та ще 16-ю пайовиками ТОВ «Чайка» було визнано право спільної сумісної власності на 3/10 частини будівлі комбінату побутового обслуговування ТОВ «Чайка». Це право було зареєстроване у визначений законом спосіб, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 9 червня 2005 року № 7471260, здійснену КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості. Рішенням господарського суду Одеської області від 28 серпня 2008 року встановлено, що частка кожного із членів ТОВ «Чайка» становить 1/62. У зв`язку з тим, зазначене судове рішення було ухвалене після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про нього відсутні в резолютивній частині рішення. Однак цим рішенням встановлена доля кожного із членів ТОВ «Чайка», а саме - 1/62 частина, у зв`язку з чим можливо вважати, що доля померлого у спільному майні становить 1/62. Враховуючи вищенаведене позивач вважає, що єдиною можливістю вирішення питання про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, є звернення до суду з вимогою визначення частки померлого ОСОБА_2 у майні ТОВ «Чайка».
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовну заяву підтримує та просить задовольнити та не заперечує, у разі неявки відповідача, на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлялись про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, вирішено розгляд справи проводити в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №250 від 13.10.2006 року.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 зареєстрованого Московською с/р Кустанайського району Кустанайської області Казахстанської РСРС 27.02.1981 року, актовий запис №10, батьком записаний ОСОБА_2 , матір`ю записана - ОСОБА_3 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно, у зв`язку з чим позивач звернулась до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області для прийняття спадщини.
Листом державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко Ворсуляк Д.М. від 02.05.2025 року ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість встановити склад спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , 1959 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме не було надано належних документів на право власності на відповідну частку будівлі комбінату побутового обслуговування ТОВ «Чайка» під АДРЕСА_1 .
Так відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно на будівлю комбінату побутового обслуговування ТОВ «Чайка» від 09.06.2005 року №7471260 встановлено, що ОСОБА_2 має 3/10 частки в праві приватної спільної сумісної власності. Вказаний факт також підтверджується копією рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.11.2002 року.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20).
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
У частині п`ятій статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четвертої статті 263 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).
Досліджуючи матеріали справи, суд вважає, що позивачем було обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, а саме визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності є неналежним способом захисту своїх прав з огляду на те, що вирішення судом питання про права померлої особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, суперечить законодавству, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.
Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.08.2024 року по справі №522/3974/20.
На підставі викладено, суд вважає, що в задоволенні позовної позивача слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 13, 16, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ПП «Візит-Благо» про визнання частки у спадковому майні відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.
Суддя М.В. Шаньшина