Провадження № 2/344/6715/25
У Х В А Л А

21 листопада 2025 року місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

18 листопада 2025 року позивач ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , про розірвання шлюбу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 листопада 2025 року дану цивільну справу розподілено для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В.

Суддя, розглянувши матеріали позовної заяви, виходить з наступного.

Однією з умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно до частини першої статті 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 Цивільного процесуального кодексу України визначена альтернативна підсудність за вибором позивача.

Згідно частини другої статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітнім або неповнолітнім діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивачем у позовній заяві зазначено наступне місце його проживання АДРЕСА_1 .

Також позивачем вказана наступне місце реєстрації відповідача: АДРЕСА_2 .

З відповіді № 2023102 від 19 листопада 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

У матеріалах позовної заяви немає жодних доказів, які б підтверджували місце проживання відповідача саме у місті Івано-Франківськ.

Як вказує позивач у позовній заяві, неповнолітня дитина проживає з матір`ю, відповідачем.

З матеріалів позовної заяви не вбачається, що позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, також відсутні відомості про наявність домовленості подружжя про те, що справа про розірвання шлюбу може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

А відтак, беручи до уваги, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача не є місто Івано-Франківськ, то вищевказаний позов не підсудний Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області.

Приймаючи таке рішення, суд враховує, що відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

При цьому недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно частини дев`ятої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи те, що зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є наступна адреса: АДРЕСА_3 , тому справа, відповідно до вимог статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає передачі на розгляд до Київського районного м. Харкова, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить дана справа.

У відповідності до положень статті 32 Цивільного процесуального кодексу України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И Л А:

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до Київського районного м. Харкова за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелещенко Л.В.