Провадження № 2-о/369/704/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25.11.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В., при секретарі судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу

№ 369/21610/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року заявник звернувся до суду через систему «Електронний Суд» із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.11.2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя на тимчасово окупованій території України (АР Крим) у м. Сімферополь, Сімферопольського району, народилася дитина, (донька) жіночої статі: ОСОБА_3 .

Враховуючи, що дитина народилася на тимчасово-окупованій території та документи які підтверджують народження видані, державою окупантом, є необхідність у встановлені юридичного факту народження з метою подальшої реєстрації та отримання свідоцтва про народження встановленого законодавством України зразка та реалізації дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно листа Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 985/0/208-21 від 22.04.2021 року під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Факт народження дитини підтверджуються наступними документами:

Виписним епікризом з акушерського стаціонару від 21 квітня 2024 року, що видано державою окупантом;

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 15 червня 2024 р., що видано державою окупантом (дитина ОСОБА_3 );

Довідкою про народження Р-03417 від 18 серпня 2024 року, що видано державою окупантом.

Враховуючи, що дитина народилася на тимчасово-окупованій території та документи які підтверджують народження видані, державою окупантом, є необхідність у встановлені юридичного факту народження з метою подальшої реєстрації та отримання свідоцтва про народження встановленого законодавством України зразка та реалізації дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

На підставі вище наведеного заявник просив суд, встановити факт народження дитини жіночої статі, громадянки України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Сімферополь, Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків:

- мати громадянка України, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (Паспорт

№ НОМЕР_3 виданий органом 8017 15 лютого 2021 року, РНОКПП: НОМЕР_4 );

- батько громадянин України, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (Паспорт № НОМЕР_5 виданий органом 8032 02 лютого 2022 року., РНОКПП: НОМЕР_6 ).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2025 року відкрито окреме провадження у цивільній справі за вказаною заявою, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

У своїй заяві заявник просив суд розглянути справу без його участі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений в порядку встановленому чинним законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Судом встановлено, що заявники, які є громадянами України, що підтверджується копіями паспорту громадянина України, не мають можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані з народженням дитини.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є:

а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 року № 9;

б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Згідно матеріалів справи вбачається, що підтвердженням народження ОСОБА_3 є свідоцтво про народження видане на тимчасово окупованій території, а отже воно не може бути використане заявниками для реєстрації народження дитини.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Сімферополь, Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Зібрані у справі докази, в тому числі виписні епікризи (із акушерського стаціонару) від 21.04.2024 року та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження дитини жіночої статі, громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження м. Сімферополь, Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим, Україна, від матері, громадянки України, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Встановлення даного факту має для заявників юридичне значення, оскільки дозволяє провести державну реєстрацію народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України.

Враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дітей, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заяви щодо встановлення факту народження дитини.

Разом з тим, у відповідності до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, п. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 76-81, 263-265, 293, 315-317, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - задовольнити повністю.

Встановити факт народження дитини жіночої статі, громадянки України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Сімферополь, Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків:

- мати громадянка України, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (Паспорт

№ НОМЕР_3 виданий органом 8017 15 лютого 2021 року, РНОКПП: НОМЕР_4 );

- батько громадянин України, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (Паспорт № НОМЕР_5 виданий органом 8032 02 лютого 2022 року., РНОКПП: НОМЕР_6 ).

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено: 25.11.2025 року.

Суддя А.В. Янченко