Справа № 698/1016/24
Провадження № 2/698/69/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судових засідань Триліс Я.О.

за участю: позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Токар О.М.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки адвоката Колісника С.М.,

відповідачки ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , Катеринопільська державна нотаріальна контора ЦМУ МЮ (м. Київ) про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2024 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Токар О.М. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Третя особа ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Катеринопільська державна нотаріальна контора ЦМУ МЮ (м. Київ) про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ОСОБА_7 є рідною донькою ОСОБА_8 , який 26.05.2024 року визнаний зниклим безвісти при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України, поблизу населеного пункту Роботине, Пологівського району, Запорізької області, що підтверджується витягом з ЄРДР № 0000716 від 30.05.2024 року. Під час подружнього життя ОСОБА_8 та ОСОБА_4 було придбано автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 211 CDI, 2006 року випуску, який 04.04.2012 року було зареєстровано за ОСОБА_8 .. Також ОСОБА_8 , у встановлений законодавством шестимісячний строк, подав заяву до Катеринопільської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його матері ОСОБА_9 , до складу якої увійшло будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . З часу оголошення батька позивачки безвісти зниклим, з боку відповідачів ОСОБА_2 та сестри батька ОСОБА_3 , почались чинитись перешкоди ОСОБА_1 у володінні та користуванні майном батька та у намірах зберегти таке майно в належному стані.

Посилаючись на зазначене, позивачка просить витребувати з чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_2 на її користь автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 211 CDI, 2006 року випуску, який придбано та зареєстровано за ОСОБА_8 04.04.2012 року та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу; витребувати з чужого незаконного володіння відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 правовстановлюючі документи свідоцтво про право на спадщину від 25.07.2007 року на ім`я ОСОБА_9 , та технічний паспорт на будинковолодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , ключі від будинку та всіх господарських споруд для вільного, безперешкодного здійснення права власника позивачем ОСОБА_1 ; витребувати у Катеринопільської державної нотаріальної контори спадкову справу, відкриту після ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; а також просить стягнути з відповідачів на її користь витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 27.12.2024 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 28.01.2025 року.

09.01.2025 року через канцелярію суду третьою особою Катеринопільською державною нотаріальною конторою подано клопотання, у якому просить суд виключити Катеринопільську державну нотаріальну контору із складу учасників по справі.

05.02.2025 року відповідачкою ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, у якому вона просить суд визнати поважною причину та поновити їй пропущений строк на подання відзиву та відмовити повністю в позові, посилаючись на те, що саме цивільна дружина ОСОБА_8 ОСОБА_2 є особою, яка правомірно володіє майном її брата поки він перебуває у статусі зниклого безвісти, а посягання на його майно з боку колишньої дружини під прикриттям їх спільних дітей є неправомірним. Також зазначила, що вона не володіє ключами та документами на будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та не має інформації про їх місце перебування та особу, у якої вони знаходяться.

Ухвалою суду від 13.03.2025 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Токар О.М. про витребування доказів. Витребувано у Катеринопільської державної нотаріальної контори спадкову справу, відкриту після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 10.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21.05.2025 року.

У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Токар О.М. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Колісник С.М. у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог виходячи з того, що майно передано ОСОБА_8 для зберігання, саме ОСОБА_2 , як цивільній дружині, в користуванні позивачки ОСОБА_1 спірне майно не знаходилося, а тому в позові просили відмовити.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 проти позову заперечувала з підстав, наведених у відзиві.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали вимоги позовної заяви.

У судове засідання третя особа Катеринопільська державна нотаріальна контора ЦМУ МЮ (м. Київ) свого представника не направила. До суду подано заяву, у якій просять суд виключити Катеринопільську державну нотаріальну контору із складу учасників справи.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1, пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Позивачем за віндикаційним позовом може бути не володіючий власник (фізичні і юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів). Водночас законодавство надає право звертатися з вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння не лише власникам, а й іншим особам, у яких майно власника перебувало у законному володінні за відповідною правовою підставою («титулом»).

Титульними володільцями вважаються особи, які володіють майном за цивільно-правовими договорами (майнового найму (оренди), підряду, зберігання, застави та ін.), особи, які володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом. Зрозуміло, що позивач має підтвердити своє право власності на витребувану річ або інше титульне право на річ, посилаючись на ті чи інші докази (свідоцтво про право власності, свідоцтво про право на спадщину, технічний паспорт на автомашину, довіреність на розпорядження майном, договір тощо). У випадку, коли власник (титульний володілець) не може надати такі документи у зв`язку з їх втратою або його права власності оспорюється відповідачем, у позові також має закладатися вимоги про визнання права власності. Віндикаційний позов - вимога не володіючого власника до незаконного володільця про витребування майна (ст. 387 ЦК України).

Віндикаційним позовом захищається право власності в цілому, оскільки він пред`являється в тих випадках, коли порушені права володіння, користування і розпорядження одночасно.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обгрунтування необхідності його захисту.

Таким чином, предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника або інша особам, у якої майно власника перебувало у законному володінні за відповідною правовою підставою до незаконно володіючих цим майном невласників про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння.

Підстави витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) врегульовано положеннями ст.ст. 387-390 ЦК України.

Так, за правилами ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Аналізуючи положення ст. 387 ЦК України суд приходить до висновку, що зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти (право власності) й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння.

Цей спосіб захисту полягає у відновленні становища, що існувало до порушення права власності, шляхом повернення майна у володіння власника (титульного володільця) із метою відновлення у власника усього комплексу його правомочностей. Витребування майна шляхом віндикації застосовується якщо між власником і володільцем майна немає зобов`язальних (договірних) відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного із власником договору.

При цьому у правовій конструкції витребування майна шляхом віндикації позивач повинен довести наявність таких обов`язкових елементів даного способу захисту права власності:- позивач є безсумнівним власником майна, що витребовується; - майно, що є предметом віндикації вибуло з володіння позивача поза його волею; - відсутні правові підстави для вибуття спірного майна з володіння позивача. Обов`язок доводити наявність усіх елементів такої правової конструкції покладається саме на позивача.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року у справі № 653/1096/16-ц указала, що предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, що незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема, і тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, і який на момент подання позову не є власником цього майна, однак уважає себе таким (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 522/7636/14-ц).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 від 13.09.2003 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , одружились 13.09.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про що зроблено запис за № 285.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30.12.2021 року у справі № 698/810/21 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , зареєстрований 13.09.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про що зроблений запис за № 285 - розірвано.

Від шлюбу мають спільних дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до інформаційного листа РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях № 31/31/7143-8003-2024 від 01.10.2024 згідно Єдиного державного реєстру ТЗ МВС автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 211 CDI, 2006 року випускузареєстрований 04.04.2012 року за ОСОБА_8 . Станом на 28.09.2024 року даний ТЗ на третіх осіб не перереєстровувався.

Відповідно до заповіту від 08.08.2007 року, зареєстрованого державним нотаріусом Івонік Л.А. в реєстрі за № 2313, ОСОБА_9 , належний їй будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_8 .

В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що ОСОБА_8 зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі інтенсивного ведення бойових дій. Ймовірність його загибелі є вкрай високою. При цьому, ОСОБА_8 не складав заповіту, відтак, потенційними спадкоємцями першої черги є його діти, безпосередньо вона та її молодші неповнолітні сестри ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .. Вказує, що на момент зникнення безвісти ОСОБА_8 є власником автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 211 CDI, 2006 року випуску, який придбано та зареєстровано за ОСОБА_8 04.04.2012 року та будинковолодіння, за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, як стверджує у позовній заяві позивачка, вона, як спадкоємець першої черги за законом до майна ОСОБА_8 звернулась до Катеринопільської державної нотаріальної контори з заявою про призначення її опікуном майна, надавши їй наявні підтвердження, щодо статусу її батька, як зниклого безвісти при виконанні бойового завдання.

Позивачкою зазначено, що згідно листа від 22.10.2024 року № 710/01-16 Катеринопільська державна нотаріальна контора повідомила про неможливість встановлення опіки над майном зниклого безвісти з причин неможливості здійснити належний опис майна, без вільного доступу до нього, а між ОСОБА_1 та відповідачами наявний спір щодо означеного майна.

Вимоги про встановлення опіки над майном зниклого безвісті в суді не заявлялися.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона приблизно 6 років працювала у ОСОБА_8 тому їй відомо, що ОСОБА_8 проживав разом з ОСОБА_4 у них був автомобіль білого кольору і вони разом займалися бізнесом по виробництву вина, але біля 4-5 років тому розійщлися. Після розлучення ОСОБА_4 перейшла жити в новий будинок, який вони купили з ОСОБА_8 .. Приблизно з 2022 року ОСОБА_8 почав проживати разом з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство, мали спільний побут, білий бусік використовували разом в інтересах своєї сім`ї. Коли ОСОБА_8 був мобілізований на військову службу, то своє авто і ключі від нього, а також ключі від будинку матері він залишив ОСОБА_2 , щоб вона за ними доглядала. ОСОБА_4 та її діти не користувались цим автомобілем і будинком матері ОСОБА_8 .. У кого зараз ключі від будинку та автомобіля їй невідомо. Матір ОСОБА_8 померла приблизно два роки тому, але їй не відомо, як вона розпорядилася своїм майном.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що сторін по справі знає, оскільки вони є її сусідами. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 жили разом 20 років до 2022 року у будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 їздив на білому бусі, а ОСОБА_4 їздила на синьому автомобілі. Чи використовувала ОСОБА_4 білого буса вона не бачила. Після їх розлучення ОСОБА_4 переїхала проживати в інший будинок, а ОСОБА_8 залишився проживати в будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 почав проживати разом з ОСОБА_2 приблизно з 2023 року, але спільних дітей у них не було, вони вели разом господарство. Коли ОСОБА_8 приходив у відпустку, то жив у будинку ОСОБА_2 .. Свій автомобіль ОСОБА_8 теж залишав біля будинку ОСОБА_2 .. Раніше до будинку матері ОСОБА_8 був доступ у ОСОБА_2 , але хто зараз користується тим будинком вона не знає. Вона також не бачила, чи мають доступ до того будинку дочки ОСОБА_8 та його колишня дружина, а також нічого не знає про виклик працівників поліції. Зазначила, що мати ОСОБА_8 останнім часом проживала у будинку свого брата, звідки її й поховали.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що він є родичем ОСОБА_8 , тому йому відомо, що до 2022 року ОСОБА_8 був одружений з ОСОБА_4 та за час їх спільного проживання вони купили три будинки, які були оформлені на ОСОБА_4 . На час їх розлучення на ОСОБА_8 були оформлені два автомобілі - білого кольору Мерседес-Бенц Спрінтер, яким користувався ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , на якому іздила його колишня дружина ОСОБА_4 .. Після розлучення ОСОБА_8 жив у верхній хаті, розташованій по АДРЕСА_1 . Також він використовував будинок батьків під склад. ОСОБА_4 розпоряджалася двома іншими будинками, які розташовані по АДРЕСА_2 . Крім того, після їх розлучення автомобіль Мерседес-Бенц Спрінтер залишився у користуванні ОСОБА_8 , а автомобіль ОСОБА_13 у користуванні колишньої дружини ОСОБА_4 .. Приблизно в кінці 2022 року ОСОБА_8 почав проживати разом з ОСОБА_2 , вони разом купували цукор та робили вино. Коли ОСОБА_8 їхав на фронт, то він автомобіль і ключі від будинків довірив ОСОБА_2 , щоб ніхто не розкрадав майно. ОСОБА_2 віддала ключі від будинку, але кому він не знає. Сказала, що полізли в хату та поміняли замки. Мати ОСОБА_8 проживала останнім часом і померла в будинку свого родича.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що з ОСОБА_8 вона знайома з 2000 року, оскільки коли вона працювала в Катеринопільській селищній раді, він часто брав довідки про склад сім`ї, як багатодітний батько. Розповідав, що він разом з сім`єю приїхав з Києва і почали займатися садівництвом та виноробством. В подальшому вона стала їх клієнтом, оскільки купувала у них виноград та розсаду. Зазначила, що мати ОСОБА_8 проживала поруч з ним та його дружиною ОСОБА_4 та їх трьома дітьми. ОСОБА_8 їй казав, що будинок матері по АДРЕСА_1 , вони використовують як склад. На подвір`ї будинку по АДРЕСА_1 стояв білий бус, а також вона бачила автомобіль синього кольору марки Фольксваген Кадді. Білий бус був у доступі ОСОБА_4 до тих пір, поки в неї був доступ до цього подвір`я та будинку. У травні 2024 року вона звернулась до ОСОБА_4 , щоб придбати садженці винограду, що зробити невдалося оскільки сестра ОСОБА_15 та його працівниця ОСОБА_16 перешкоджають доступу до будинку. Також ОСОБА_4 їй повідомила, що ОСОБА_8 зник безвісти в травні 2024 року. ОСОБА_2 вона ніколи не бачила та нічого про одруження ОСОБА_8 їй не відомо. До неї як до депутата Катеринопільської селищної ради із заявою зверталася ОСОБА_4 , щодо доступу до будинку по АДРЕСА_1 . Після виїзду з працівниками поліції за вказаною адресою зафіксували той факт, що білий бус перебуває на території подвір`я ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 . Вважає, що у ОСОБА_4 дійсно не було доступу до будинку, оскільки будинок за адресою по АДРЕСА_1 був замкнений на замки, а ОСОБА_4 ключів не мала і у кого вони були їй невідомо.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що приблизно в 2009-2010 роках дружина йому розповіла про сім`ю ОСОБА_8 .. В подальшому вони познайомились і купували у них по АДРЕСА_1 , продукцію власного виробництва, оскільки ОСОБА_8 разом із своєю дружиною ОСОБА_4 займалися виноробством. Зазначив, що йому не відомо до якого часу ОСОБА_8 та ОСОБА_4 проживали разом як сім`я, однак в даний час йому від своєї дружини відомо, що вони розлучились, оскільки в 2023 році ОСОБА_8 шукав собі працівницю по господарству. Вказує, що у ОСОБА_8 було два автомобілі, бус і фольксваген. При цьому на фольксвагені іздили і ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , а хто їздив бусом йому невідомо.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 331 ЦК України передбачено якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 181 ЦК України рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд від 26.04.2023 року у справі 569/20334/21 зазначено, що тлумачення норм ст.ст. 181, 334 ЦК України свідчить, що критерієм віднесення речей до рухомих визначається можливість їх вільного переміщення у просторі. Автомобіль є рухомою річчю. За загальним правилом, право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила про те, що право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть в договорі самі визначити момент виникнення права власності на рухому річ. Правила частини четвертої статті 334 ЦК України застосовуються до нерухомих речей.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Судом встановлено, що за позивачкою ОСОБА_1 не зареєстровані на праві власності спірні об`єкти рухомого та нерухомого майна, як не встановлено і факту користування зазначеним майном, позивачка не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом або заповітом та позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування за законом або заповітом на спірне майно у позові не заявлено.

Відтак, суд приходить до висновку, що спірні об`єкти рухомого майна автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 211 CDI, 2006 року випуску, який придбано та зареєстровано за ОСОБА_8 04.04.2012 року та нерухомого майна правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво про право на спадщину від 25.07.2007 року на ім`я ОСОБА_9 , та технічний паспорт на будинковолодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , ключі від будинку та всіх господарських споруд, не можуть входити до предмету позову щодо витребування майна з чужого незаконного володіння у даній справі, оскільки позивачка не була та не є власником чи володільцем спірного майна, вимог про визнання права власності не заявляла.

Отже, звертаючись з віндикаційним позовом до суду, позивачка насамперед має підтвердити своє право власності на витребувану річ або інше титульне право на річ, посилаючись на ті чи інші докази (свідоцтво про право власності, свідоцтво про право на спадщину, технічний паспорт, довіреність на розпорядження майном, договір тощо). Проте з огляду на докази, додані до позовної заяви та покази допитаних в судовому засіданні свідків, суд вважає, що позивачка не довела наявності усіх зазначених елементів для віндикації спірного майна.

Встановивши наявність спору про право власності на спірні об`єкти в даному випадку, суд позбавлений можливості викладати у мотивувальній частині свого рішення висновки про належність спірного майна тій чи іншій особі на праві власності, оскільки такі висновки призведуть до фактичного вирішення вимог які не заявляються, що може бути використано як встановлення факту під час розгляду інших спорів між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

З викладених норм права вбачається, що кожна сторона сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлених сторонами вимог та наданих ними доказів.

Враховуючи викладене, доказів перебування спірного майна у власності або у законному володінні, за відповідною правовою підставою у позивачки суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу, що встанолення факту смерті безвісти зниклого ОСОБА_8 , само по собі, вирішального значення для правильного вирішення заявлених позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння не має, оскільки вимоги про встановлення опіки над майном зниклого безвісті в суді не заявлялися.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , є передчасними, необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами, тому суд відмовляє у задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі відмови у позові покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 89, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.11,12,13, 256, 257, 267, 317, 319, 328, 330, 387, 388 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , Катеринопільська державна нотаріальна контора ЦМУ МЮ (м. Київ) про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко