РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» листопада 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Тесленко І. О.,

за участю секретаря судового засідання Бережної С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою з відповідальністю «ФОРВАРД ФІНАНСІВ», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Мухи С.С., звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою з відповідальністю «ФОРВАРД ФІНАНСІВ», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24 лютого 2022 року російська федерація розпочала повномасштабне військове вторгнення на територію суверенної Держави України. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на всій території України було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і досі. На виконання Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 було мобілізовано на службу до Збройних Сил України та 26 лютого 2022 року призначено на посаду командира реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї, що підтверджується посвідченням офіцера НОМЕР_1 ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 . 02 лютого 2024 року під час несення служби в ЗСУ картковий рахунок Позивача відкритий у АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» було арештовано та списано в порядку примусового виконання грошове забезпечення у сумі 45 359,07 гривень. Після чого 05.02.2024 року, ОСОБА_1 , звернувся за правничою допомогою до адвоката Мухи Сергія Сергійовича який встановив, що за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників, у проваджені приватних виконавців виконавчого округу Харківської області знаходяться три виконавчих провадження. Так, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича знаходились виконавчі провадження № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 за виконавчими листами виданими 12.07.2023 Червонозаводським районним судом міста Харкова, на виконання заочного рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова у справі № 646/5311/21 за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (колишня назва - АТ «Альфа-Банк») до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, за якими і були списані грошові кошти. А в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича знаходилось виконавче провадження № НОМЕР_10 на виконання виконавчого напису № 205367 вчиненого 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Харків Харківська область, місце роботи: невідомо, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , невиплачені в строк грошові кошти за Кредитним договором № МФ-416 від 29.08.2018 року, укладеним з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», на користь ТОВ "Форвард Фінансів" код за ЄДРПОУ №44328497. Таким чином, саме 05.02.2024 року, є датою коли ОСОБА_1 дізнався про існування виконавчого напису вчиненого 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, реєстровий №205367, про стягнення з нього грошових коштів на користь ТОВ «Форвард Фінансів». Отримавши інформацію про існуючі виконавчі провадження, 05.02.2024 року представник позивача, адвокат Муха С.С., через підсистему «Електронний суд» направив до Червонозаводського районного суду міста Харкова заяву про ознайомлення з матеріалами справи № 646/5311/21. 07.02.2024 року, ознайомившись з матеріалам справи № 646/5311/21 Червонозаводського районного суду міста Харкова, представником ОСОБА_1 уродженця міста Синельникове Дніпропетровської області, адвокатом Мухою Сергієм Сергійовичем, було встановлено, що в матеріалах справи Червонозаводського районного суду міста Харкова № 646/5311/21 знаходиться копія паспорта серія НОМЕР_3 виданого Чугуївським РВГУДМС України в Харківській області 12.09.2014 року на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків Харківської області, місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 . Припустивши, що дійсно існує інший ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харків Харківської області, з метою недопущення звернення стягнення на майно (кошти) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серія НОМЕР_4 виданий Синельниківським МРВУМВС України в Дніпропетровській області 30.10.2002 року, 08.02.2025 року (в заяві допущено описку - 08.01.2025) адвокат Муха Сергій Сергійович, направив на адресу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича, відповідну заяву, якою просив скасувати накладені приватним виконавцем арешти в межах ВП НОМЕР_11 та зупинити проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням № НОМЕР_10. Розглянувши подану заяву, 16 лютого 2024 року приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович, прийняв постанову про відкладення проведення виконавчих дій за ВП № НОМЕР_10, якою відклав проведення виконавчих дій до 01.03.2024 року, за виконавчим написом № 205367 вчиненим 22.06.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Харків Харківська область, місце роботи: невідомо, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ "Форвард Фінансів", місцезнаходження: 03186, м. Київ, б. Чоколівський, буд. 19, код платника податків згідно з IBAN НОМЕР_5 в ПАТ АБ «Південний», МФО 328209, якому Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ФІНАНСОВОГО ЛІЗИНГУ», код платника податків згідно з відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 02-06/21 від 02.06.2021 року, якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", код платника податків згідно з відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 28-01/21 від 28.01.2021 року, якому Товариство з обмеженою відповідальністю "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС", код платника податків згідно з , відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 30-11/18 від 30.11.2018 року, за Кредитним договором № МФ-416 від 29.08.2018 року, укладеного між Товариство з обмеженою відповідальністю "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та ОСОБА_1 . Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.08.2018 року по 07.06.2021 року. Сума заборгованості за Кредитним договором № МФ-416 від 29.08.2018 року, становить 9 349,45 гривень (Дев`ять тисяч триста сорок дев`ять гривень 45 копійок), з яких: - 3% відсотки річних за період з 29.08.2018 року по 07.06.2021 року в сумі - 8 349,45 грн. (Вісім тисяч триста сорок дев`ять гривень 45 копійок); - інфляційні збитки за період з 29.08.2018 року по 07.06.2021 року в сумі - 1 000,00 грн. (Одна тисячa гривень 00 копійок). За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача; Загальна заборгованість ОСОБА_1 становить загальну суму 9 849,45 (Дев`ять тисяч вісімсот сорок дев`ять гривень 45 копійок). 22.07.2025 року, адвокатом Мухою Сергієм Сергійовичем було встановлено, що за даними АСВП виконавче провадження НОМЕР_11 не закінчене, а дані про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , внесені до Єдиного реєстру боржників на підставі даних виконавче провадження НОМЕР_11. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких документів, як виконавчі написи нотаріусів. Ознайомившись зі змістом Виконавчого напису вчиненого 22.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, реєстровий № 205367, вважає, що вказаний виконавчий напис порушує особисті майнові права позивача, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , оскільки його вчинено з порушенням діючого законодавства, на підставі неукладеного кредитного договору, який в силу закону є нікчемним, оскільки не підписаний особою, яка в ньому зазначена, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку, виходячи з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регламентовано Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Детально дослідивши виконавчий напис та матеріали виконавчого провадження, наголошують на необґрунтованості та безпідставності вчиненого виконавчого напису, а також засвідчують його повне невизнання та безумовну незгоду, відхиляють і заперечують щодо кожної обставини наведеної у ньому та стверджують, що існують беззаперечні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, реєстровий № 205367, його вчинено 22.06.2021 року відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Харків, Харківської області, місце роботи: невідомо, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Натомість, вказаної особи, а саме ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, Харківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не існує в природі, а надані Товариству з обмеженою відповідальністю "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" документи на ОСОБА_1 , є підробленими. Так, під час здійснення розгляду цивільної справи № 646/5311/21 за позовом АТ «Сенс Банк» (колишня назва - АТ «Альфа-Банк») до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , про стягнення заборгованості, Червонозаводський районний суд міста Харкова встановив, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Харків, Харківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який на підтвердження своєї особистості при укладені кредитного договору надав паспорт серія НОМЕР_3 виданий Чугуївським РВГУДМС України в Харківській області 12.09.2014 року, не існує, а надані ним документи фактично були підроблені. Вказаних висновків суд дійшов з аналізу отриманої інформації від Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області та Державної податкової служби України. Так, в матеріалах справи № 646/5311/21 знаходиться копія паспорту серія НОМЕР_3 виданого Чугуївським РВГУДМС України в Харківській області 12.09.2014 року на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Харків, Харківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , а також картка платників податків з РНОКПП НОМЕР_2 видана 18.10.2017 року Основ`янською ДПІ у м. Харкові, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Харків, Харківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , які були надані Акціонерному товариству «СЕНС БАНК» (колишня назва - колишня назва - АТ «Альфа-Банк») під час підписання Оферти на укладення угоди про надання кредиту №201057581 від 23.08.2018 року. На виконання ухвали про витребування доказів, 29.08.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова отримали лист Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області вих. №6301.4.1-14006/63.2-24 від 22.08.2024 року, яким останній повідомив що: «Перевіркою за обліками ГУДМС у Харківській області встановлено, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не оформлювався. Паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 оформлений 12.09.2014 Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За даними ІП «Недійсні документи» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 серед викрадених/втрачених чи вилучених не значиться. Перевіркою за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , оформленим Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.10.2002 року. Володільцем картотеки, в якій зберігалась заява про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , оформленим Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.10.2002 року, є ГУДМС у Дніпропетровській області.» Також з листа ДПС України вих. № 30840/6/99-00-12-04-02-06 від 14.10.2024 року, суд встановив, що: До набрання чинності Податковим кодексом України порядок реєстрації фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та присвоєння їм ідентифікаційних номерів регулювався Законом України від 22 грудня 1994 року № 320/94-ВР «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів», зі змінами і доповненнями. Згідно з частиною третьої статті 9 Закону № 320 фізичні особи, не зареєстровані у Державному реєстрі, зобов`язані були у місячний термін з моменту виникнення у них об`єкта оподаткування зареєструватися у Державному реєстрі. Реєстрація здійснювалася на підставі облікової картки форми №1ДР, поданої до державної податкової інспекції за місцем проживання фізичної особи. Закон № 320 втратив чинність 01.01.2011 у зв`язку з прийняттям Кодексу. ОСОБА_1 зареєстровано в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів 10.01.2003 року на підставі поданої Облікової картки до Синельниківської ДПІ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2015 року № 892 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» перейменовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби, зокрема Основ`янську об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області перейменовано на Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області. Враховуючи вищевикладене з врахуванням наявних в матеріалах справи №646/5311/21 доказів, Червонозаводський районний суд м. Харкова встановив, що паспорт серії НОМЕР_3 Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Харків, реєстрація місця проживання АДРЕСА_2 , не оформлювався. Оскільки вказаний паспорт з відповідною серією та номером оформлений 12.09.2014 Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , оформленим Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.10.2002 року. Крім того, картка платника податків від 18.10.2017 року надана гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Харкова, під час укладення кредитного договору в 2018 році є підробленою, оскільки вказана у ній інформація не відповідає дійсності, а саме інформація щодо дати реєстрації у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів не відповідає реальній даті її реєстрації у реєстрі, а саме 10.01.2003. Також надана картка платника податків від 18.10.2017 року видана органом, який на момент її видачі вже не існував, у зв`язку з його реорганізацією у 2015 році, після чого Основ`янську об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було перейменовано на Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області. З огляду на вищевикладене, вважає доведеними належними доказами обставини того, що іншого ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Харкові Харківська область, та має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , не існує та ніколи не існувало, на відміну від ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Синельникове, Дніпропетровської області, паспорт серія НОМЕР_4 виданий Синельниківським МРВУМВС України в Дніпропетровській області 30.10.2002 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , що має РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів 10.01.2003 на підставі поданої Облікової картки до Синельниківської ДПІ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, що зокрема доводить обставини того, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ніколи не укладав з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» кредитного договору № МФ-416 від 29.08.2018 року, за невиконання якого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис реєстровий № 205367 від 22.06.2021 року. Оскільки кредитний договір № МФ-416 від 29.08.2018 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ніколи не підписувався, відповідно він не містить волевиявлення позивача на набуття прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такий кредитний договір є неукладеним (невчиненим), а отже нікчемним, який у розумінні чинного Цивільного законодавства України не породжує для сторін жодних правих наслідків. З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги надані докази, а саме лист Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області № 6301.4.1-14006/63.2-24 від 22.08.2024 року, лист Державної податкової служби України №3084016/99-00-12-04-02-06 від 14.10.2024 року, а також встановлені обставини Червонозаводським районним судом м. Харкова під час розгляду справи №646/5311/21, вважає доведеними обставини того, що кредитний договір №МФ-416 від 29.08.2018 року, за яким Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив 22.06.2021 року виконавчий напис, реєстровий № 205367, позивачем не укладався, відповідно не містить волевиявлення зазначених у ньому осіб, а отже в силу закону є нікчемним та таким, що не породжує жодних прав та обов`язків для його сторін, що доводить обґрунтованість вимог позивача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також вважає, що виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням діючого законодавства України, відповідно до якого нотаріус не має права вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі укладеному в простій письмовій формі. В даному випадку, для вчинення виконавчого напису нотаріусу надавався кредитний договір в простій письмовій формі, про що свідчить сам зміст виконавчого напису приватного нотаріуса Остапенко Є.М., який вчинено на підставі Кредитного договору № МФ-416 від 29.08.2018 року, при цьому у разі якби нотаріусу було надано оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, в тексті виконавчого напису було б зазначено, що виконавчий напис вчинено нотаріусом на підставі Кредитного договору № МФ-416 посвідченого тим чи іншим приватним або державним нотаріусом 29.08.2018 року, та зареєстрованого у реєстрі за відповідним номером, що в даному випадку відсутнє і засвідчує вчинення виконавчого напису за кредитним договором укладеним в простій письмовій формі, а тому такий договір не договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, що є підставою для його скасування. Натомість, ігноруючи вказане рішення суду, за відсутності будь-якої правової підстави на вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, вчинив виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 205367 від 22.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Харків Харківська область, місце роботи: невідомо, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ "Форвард Фінансів", місцезнаходження: 03186, м. Київ, б. Чоколівський, буд. 19, код платника податків згідно з IBAN НОМЕР_5 в ПАТ АБ «Південний», МФО 328209, якому Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ФІНАНСОВОГО ЛІЗИНГУ», код платника податків згідно з відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 02-06/21 від 02.06.2021 року, якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", код платника податків згідно з відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 28-01/21 від 28.01.2021 року, якому Товариство з обмеженою відповідальністю "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС", код платника податків згідно з , відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 30-11/18 від 30.11.2018 року, за Кредитним договором № МФ-416 від 29.08.2018 року, укладеного між Товариство з обмеженою відповідальністю "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та ОСОБА_1 , заборгованості за Кредитним договором № МФ-416 від 29.08.2018 року, яка становить 9 349,45 гривень (Дев`ять тисяч триста сорок дев`ять гривень 45 копійок), з яких: 1 000,00 грн. (Одна тисячa гривень 00 копійок) - заборгованість за тілом кредиту та 8 349,45 грн. (Вісім тисяч триста сорок дев`ять гривень 45 копійок) - заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, що є підставою для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, просить суд прийняти до уваги, що Позивач категорично не погоджується із заборгованістю за Кредитним договором № МФ-416 від 29.08.2018 року у розмірі 9 849,45 гривень (включаючи витрати на вчинення виконавчого напису), зазначеної у виконавчому написі нотаріуса від 22 червня 2021 року, зареєстрованого у реєстрі за № 205367, оскільки позивач не виявляв своєї волі до вчинення вказаного правочину, вказаний кредитний договір не підписував (не укладав), відповідно ОСОБА_1 цивільних прав та обов`язків за правочином, що фактично не вчинений, не набув, а тому і сама сума заборгованості за кредитним договором є необґрунтованою, яка не може вважатися безспірною. З врахуванням наведеного просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, зареєстрованого у реєстрі за № 205367, вчинений 22 червня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» код за , в загальному розмірі 9 849,45 гривень.

28 липня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі 29 липня 2025 року.

Судом в порядку ч. 2 ст. 27 ЦПК України направлявся запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження юридичної особи. Відповідь на такий запит надійшла до суду 19 серпня 2025 року.

Разом з позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до Товариства з обмеженою з відповідальністю «ФОРВАРД ФІНАНСІВ», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - повернуто заявнику.

Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

03 вересня 2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків.

В період з 25 серпня 2025 року по 09 вересня 2025 року суддя перебувала у відпустці, тому питання про відкриття провадження судом не вирішувалось.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання, клопотання позивача про витребування доказів, - задоволено частково, зобов`язано Товариство з обмеженою з відповідальністю «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» надати Солом`янському районному суду м. Києва копію кредитного договору №МФ-416 від 29.08.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», на підставі якого за заявою ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, вчинив виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №205367 від 22.06.2021 року, у задоволенні клопотання в іншій частині, - відмовлено.

18 вересня 2025 року від Товариства з обмеженою з відповідальністю «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» надійшли витребувані матеріали.

03 листопада 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву який обґрунтований наступним. Здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст. ст. 87, 88, 89 Закону України Про нотаріат, Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до вимог ст. 87 Закону України Про нотаріат, п. 1.1. ч. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ч. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 2.1. ч. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат, п.п. 3.1., 3.3., 3.4. ч. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України Про нотаріат). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. За змістом п. 2.3 глави 16 розділу II Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. За таких умов нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Щодо безспірності заборгованості. Згідно положень ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно до 1.1. даної Глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У відповідності до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.4). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.6.1999 року № 1172. З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат , захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягуванч право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем: за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічні правові висновки містяться в Постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року, справа №161/6092/18-ц. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У п. 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. За умовами п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні від 31.01.1992 року № 2 оскаржується тільки відмова у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оскаржена боржником лише в позовному порядку. При безспірності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обґрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. Крім того, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. При цьому Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 р. у справі № 6- 158цс15 також висловлена правова позиція, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З врахуванням наведеного просив відмовити Позивачу у задоволенні позивних вимог.

11 листопада 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив яка обґрунтована наступним. Щодо строку подачі відповідачем відзиву. Керуючись ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зокрема зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов. Протягом встановленого судом строку Відповідач має право подати відзив зі своїми запереченнями та усіма наявними у нього доказами на їх підтвердження. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 123 ЦПК України). Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 126 ЦПК України.) Як вбачається з тексту ухвали суду від 11.09.2025 року, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Отже, вирішуючи питання про дотримання відповідачем встановленого судом строку на подачу відзиву на позовну заяву, слід встановити момент вручення ухвали відповідачу. Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України, судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Порядок вручення судових рішень встановлено ст. 272 ЦПК України. Так, згідно до п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Як вбачається з карти руху документу з Електронного суду, ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 11.09.2025 року у справі №760/20733/25, була доставлена в Електронний кабінет відповідача - ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ», 12.09.2025 року. Таким чином, кінцевий строк на подачу ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 , спливав 27.09.2025 року. У вказаний судом строк відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзиву на позовну заяву у справі № 760/20733/25. Натомість, свій відзив на позов ОСОБА_1 , ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» подав до суду лише 03.11.2025 року, про що наявна відповідна інформація в Електронному суді ЄСІТС. Не дивлячись на те, що відповідачем було долучено до відзиву клопотання про поновлення строку на подачу відзиву, яке до речі не було направлене позивачу, хоча є частиною відзиву, вважають його безпідставним та необґрунтованим, оскільки відповідачем не доведено належними доказами поважність причини неподання відзиву у встановлений судом строк. Доводячи відсутність поважних причин для поновлення відповідачу пропущеного процесуального строку, звертають увагу суду, що на виконання все ж тієї ухвали суду від 11.09.2025 року, в частині витребування судом доказів, 19.09.2025 року ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» в особі Отришко Олега Олександровича надав через Електронний кабінет Електронного суду документи витребувані судом у справі №760/20733/25. З огляду на вищевикладене вбачається, що відповідач був належним чином поінформований про строки встановлені судом для вчинення тих чи інших процесуальних дій, та надав у строк встановлений судом витребувані докази. А тому, не можуть бути прийняті до уваги суду будь-які пояснення Відповідача щодо того, що вчинивши одні процесуальні дії у строки встановлені судом, він не мав можливості вчинити інші дії, такі як подачу відзиву, який подано до суд лише через два місяці після отримання ухвали, що вчетверо перевищує встановлений судом строк. Керуючись ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Таким чином, саме належне та своєчасне вчинення учасниками справи процесуальних дій у визначені судом строки, покликане забезпечувати принцип змагальність сторін який закріплений ст. 12 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. При цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). На підставі вищевикладеного, вважає клопотання про поновлення строку для подачі відзиву на позовну заяву необґрунтованим, просить відмовити у його задоволені та розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Щодо порушення відповідачем порядку подачі відзиву. Згідно до ч.1 та ч.2 ст. 179 ЦПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Керуючись ч. 4 ст. 179 ЦПК України, копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Ознайомившись з відзивом Відповідача та викладеними у ньому запереченнями, вважає за необхідне пояснити наступне: До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи (п. 2 ч. 5 ст. 179 ЦПК України). Як вбачається з поданого ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» відзиву він не відповідає вимогам встановленим ст. 179 ЦПК України. Так, згідно поданого відзиву ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» додаткам до відзиву є: докази відправлення відзиву для всіх учасників справи; клопотання про зменшення витрат на правову допомогу; клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву. Натомість, в порушення ч. 4 ст. 179 ЦПК України відповідач безпідставно не направив позивачу всіх додатків долучених ним до відзиву, і це не дивлячись на те, що як процесуальне законодавство так і сама ухвала суду від 11.09.2025 року, містить вказівку щодо направлення усіх доданих до відзиву документів іншим учасникам справи. Не виконавши вимоги суду, щодо направлення учасникам справи всіх доказів долучених до відзиву, відповідач фактично намагається безпідставно поновити строк на подачу відзиву, оскільки за вказаних обставин інші учасники фактично позбавлені можливості подати свої заперечення на заяву з процесуальних питань у порядку визначеному ст. 183 ЦПК України. Щодо змісту самих заперечень наведених у відзиві. У своєму відзиві ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» намагаючись переконати суд у тому, що Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович здійснюючи виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 205367 від 22 червня 2021 року, діяв у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також вимог «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. 29 червня 1999 року на виконання вимог ст.87 Закону №3425-ХІІ Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік). Відповідно до п.1 вказаної постанови (у редакції, яка діяла до 26.11.2014) документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому, для одержання виконавчого напису подавалися: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 до зазначеного Переліку було внесено зміни, відповідно до яких, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості стало можливим за подання оригіналу чи належним чином засвідченої копії договору, що встановлює основне зобов`язання, які дозволили вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, не засвідчених нотаріально. Між тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, ухваленою в адміністративній справі №826/20084/14 залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 у частині доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Згідно зі ст.88 Закону №3425-ХІІ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За правилами, встановленими статтею 5 Закону №3425-ХІІ, нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Пунктом 1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок), встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. З аналізу приведених норм вбачається, що виконавчий напис - є одним з інститутів правового регулювання відносин між кредитором і боржником, який обумовлюється відсутністю у сторін таких правовідносин спору по суті вимог. При цьому законодавство покладає на нотаріусів не тільки формальну роль із вчинення виконавчих написів, але й функції з оцінки документів, що надаються кредиторами на предмет наявності або відсутності спірних правовідносин, періоду формування заборгованості, відповідності вимог кредитора чинному законодавству тощо. Згідно з висновком до якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у постанові від 21.09.2021 прийнятій за результатами розгляду справи№910/10374/17, оскільки у судовому порядку постанову №662 у частині доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та не чинною, кредитний договір який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів за яким може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. З огляду на вищевикладене, відповідач не мав законних підстав для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості, а нотаріус відповідно підстав для вчинення такого напису, оскільки наданий кредитний договір оформлений у простій письмовій формі та не є нотаріально посвідченим. А тому, враховуючи дату коли приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович вчинив виконавчий напис та обставини того, що Постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 у частині доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», який надавав нотаріусам право вчиняти виконавчі написи на підставі простих письмових кредитних договорів, була визнана незаконною та скасована на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду №826/20084/14 від 22.02.2017, приватний нотаріус Остапенко ЄМ. не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі поданих відповідачем документів. Крім того, доводячи обставини того, що заборгованість за кредитним договором №МФ-416 від 29.08.2018 року, на підставі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович за заявою ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ», вчинено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за № 205363 від 22.06.2021 року, не є безспірною звертаю увагу суду, на кредитний договір №МФ-416 від 29.08.2018 року з додатками до нього, наданими 17.09.2025 року відповідачем на ухвалу суду від 11.09.2025 року. З наданих документі вбачається, що вказаний кредитний договір було укладено між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Харків, Харківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який на підтвердження своєї особистості при укладені кредитного договору надав паспорт серія НОМЕР_3 виданий Чугуївським РВГУДМС України в Харківській області 12.09.2014 року, а також надав картку платника податків РНОКПП НОМЕР_2 гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , видану йому 18.10.2017 року Основ`янською об`єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області. Натомість, за наявним у справі листом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області вих. №6301.4.1-14006/63.2-24 від 22.08.2024 року: «Перевіркою за обліками ГУДМС у Харківській області встановлено, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не оформлювався. Паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 оформлений 12.09.2014 Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За даними ІП «Недійсні документи» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 серед викрадених/втрачених чи вилучених не значиться. Перевіркою за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , оформленим Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.10.2002 року. Володільцем картотеки, в якій зберігалась заява про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , оформленим Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.10.2002 року, є ГУДМС у Дніпропетровській області.» Також, за наявним у справі листом вих. № 30840/6/99-00-12-04-02-06 від 14.10.2024 року ДПС України повідомила наступне: «До набрання чинності Податковим кодексом України порядок реєстрації фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та присвоєння їм ідентифікаційних номерів регулювався Законом України від 22 грудня 1994 року № 320/94-ВР «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів», зі змінами і доповненнями. Згідно з частиною третьої статті 9 Закону № 320 фізичні особи, не зареєстровані у Державному реєстрі, зобов`язані були у місячний термін з моменту виникнення у них об`єкта оподаткування зареєструватися у Державному реєстрі. Реєстрація здійснювалася на підставі облікової картки форми №1ДР (далі - Облікова картка), поданої до державної податкової інспекції за місцем проживання фізичної особи. Закон № 320 втратив чинність 01.01.2011 у зв`язку з прийняттям Кодексу. ОСОБА_1 зареєстровано в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів 10.01.2003 року на підставі поданої Облікової картки до Синельниківської ДПІ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2015 року № 892 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» перейменовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби, зокрема Основ`янську об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області перейменовано на Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.» Враховуючи вищевикладене, вбачається, що паспорт серії НОМЕР_3 Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Харків, реєстрація місця проживання АДРЕСА_2 , не оформлювався. Оскільки вказаний паспорт з відповідною серією та номером оформлений 12.09.2014 Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, надана під час укладення кредитного договору картка платника податків РНОКПП НОМЕР_2 гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка нібито була видана 18.10.2017 року Основ`янською об`єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, є підробленою, оскільки видана неіснуючим органом, а вказана у ньому дата реєстрації в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів гр. ОСОБА_1 не відповідає даті, яка міститься у реєстрі - 10.01.2003 року, що підтверджується листом ДПС України вих. №30840/6/99-00-12-04-02-06 від 14.10.2024 року. З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги інформацію надану Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області стосовно того, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не оформлювався та належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також приймаючи до уваги лист ДПС України вих. №30840/6/99-00-12-04-02-06 від 14.10.2024 року, яким доведено перейменування 04 листопада 2015 Основ`янської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області перейменовано на Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, а також справжню дату внесення даних ОСОБА_1 у Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, відсутність жодних належних та допустимих доказів існування іншого ОСОБА_1 , окрім уродженця м. Синельникове, вважає доведеними обставини того, що кредитний договір №МФ-416 від 29.08.2018 року, заборгованість за яким відповідач вважає безспірною, ОСОБА_1 не укладався, а отже в силу закону є нікчемним та не породжує для Позивача жодних прав та обов`язків, що повністю кореспондується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у його постанові від 16.06.2020 року справа № 145/2047/16-ц провадження №14-499цс19. Враховуючи все вищевикладене, вважає заперечення наведені відповідачем у відзиві безпідставними, а тому просить задовольнити позов у позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Про причини неявки суд не повідомив.

Треті особи, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення судової повістки, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України; повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв та / або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, ст. ст. 128 - 131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства.

Частина 1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 22 червня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №205367, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» заборгованість за кредитним договором №МФ416 від 29 серпня 2018 року у розмірі 9 849,45 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 1 000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 8 349,45 грн.; плати за вчинення виконавчого напису (а.с. 32).

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д. В., про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, ВП НОМЕР_11, звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що отримує дохід у Військовій частині НОМЕР_6 (а.с. 64 - 66).

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д. В., про відкладення проведення виконавчих дій, ВП НОМЕР_11, відкладено проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису №205367 виданого 22.06.2021 року, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. (а.с. 61 - 63).

Судом також досліджено заяву ОСОБА_1 , про скасування заходів примусового виконання виконавчого напису №205367 (а.с. 39 - 42), Лист Головного управління державної міграційної служби України в Харківські області №646/5311/21 від 31 липня 2024 року (а.с. 43 - 46), лист Державної податкової служби України №30840/6/99-00-12-04-02-06 від 14 жовтня 2024 року (а.с. 47 - 49), лист директора Департаменту нотаріату Міністерства юстиції України Бондаренко В.С. (а.с. 50 - 52), копію паспорта ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 53 - 55), копію паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 56 - 57), платіжну інструкцію №240с9РNKIO117c90002 від 02 лютого 2024 року (а.с. 58), посвідчення офіцера ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с. 59 - 60), рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2024 року, справа №646/5311/21 (а.с. 67 - 77).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього.

У статті 87 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано, а також: визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.»; зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 22 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих написів), нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Тобто, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Суду не надано доказів того, що укладений кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально.

Тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

У постанові від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення.

Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.11.2021 року у справі № 758/14854/20, учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Суду не надано доказів того, що укладений кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально. Разом із цим з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи направлялась стягувачем вимога боржникові про погашення суми заборгованості за кредитом (усунення порушень вимог кредитного договору).

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовані та підлягають задоволенню, а виконавчий напис слід визнати такими, що не підлягає виконанню, оскільки при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано норм Закону України «Про нотаріат» та порядку вчинення нотаріальних дій.

Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 133 ПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 1735-0384-6284-5799 від 25 липня 2025 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 25).

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 968,96 грн.

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу суд зважає на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Однак, доказів понесення відповідних витрат матеріали справи станом на момент її розгляду не містять.

З врахуванням наведеного, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 77-81, 89, 133, 141, 206, 258 - 259, 263 - 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою з відповідальністю «ФОРВАРД ФІНАНСІВ», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №205367 від 22 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості перед ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» у розмірі 9 849,45 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою з відповідальністю «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» (місцезнаходження: 03186, м. Київ, бульвар Чоколівський, буд. 19, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позову у розмірі 968,96 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою з відповідальністю «ФОРВАРД ФІНАНСІВ», місцезнаходження: 03186, м. Київ, бульвар Чоколівський, буд. 19, ;

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5;

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, місцезнаходження: 61003, м. Харків, вул. Університетська, буд. 33, офіс 7, РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя І. О. Тесленко