справа 278/5537/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, заінтересована особа Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною скаргою в якій просила зняти арешт, накладений на все її майно у виконавчому провадженні № 28693443, з примусового виконання виконавчого листа № 2-974/07 від 17 липня 2008 року виданого Житомирським районним судом Житомирської області про стягнення в солідарному порядку на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 46 936,35 грн, судового збору в сумі 477,86 грн та 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а всього на загальну суму 47 44,21 грн.

У обґрунтування заявленого ОСОБА_1 повідомила, що у провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебувала цивільна справа № 2-974/07 щодо стягнення із неї на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості. Разом із тим, задля примусового виконання рішення суду в цій справі судом 17 липня 2008 року був виданий виконавчий лист.

У вересні 2011 року цей виконавчий документ пред`явлений до примусового виконання до відповідного підрозділу державної виконавчої служби і в межах виконавчого провадження з його примусового виконання на усе майно ОСОБА_1 накладений арешт. Разом із тим, у січні 2018 року вище згаданий виконавчий документ повернений стягувачу, однак арешти, накладені на майно ОСОБА_1 , державним виконавцем скасовані не були.

Відтак, з метою скасування зазначених арештів у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася із відповідною скаргою на дії державного виконавця до Житомирського районного суду Житомирської області (цивільна справа № 278/3205/22) і за наслідками розгляду цієї скарги 16 грудня 2022 року судом постановлена ухвала відповідно до якої суд, зобов`язав Житомирський районний відділ державної виконавчої служби центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) зняти арешт, на усе майно ОСОБА_1 , що був накладений в межах виконавчого провадження № 28693443 від 14 вересня 2011 року. Також у межах вищевказаної цивільної справи судом встановлено, що станом на день її розгляду в ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК».

15 жовтня 2025 року, під час оформлення документів на продаж причепу бортового-Е, модель TRAILOR S383EL, ідентифікатор VFNS383ELK1L10306 встановлено, що на вищевказане майно не скасований арешт, накладений Житомирським відділом державної виконавчої служби.

Ураховуючи викладене, а також зважаючи на невиконання ухвали Житомирського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року по справі № 278/3205/22 ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду із цією скаргою.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час, та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від представника скаржниці адвоката Вірьовкіна О.І. до суду надійшло клопотання про здійснення судового розгляду справи за відсутності сторони скаржника. Вищевказану скаргу адвокат підтримав з підстав, викладених у ній.

Представник Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України також направив клопотання про здійснення судового розгляду скарги без його участі. Окрім цього, останній повідомив, що матеріали виконавчого провадження № 28693443 від 14 вересня 2011 року знищені. При ухваленні рішення в цій справі покладався на розсуд суду.

Причини неявки інших учасників справи суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи судом установлені наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини.

16 грудня 2022 року ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області в цивільній справі № 278/3205/22 судом знятий арешт, накладений на все майно ОСОБА_1 відповідно до постанови Житомирського районного відділу державної виконавчої служби центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) у виконавчому провадженні № 28693443 від 14 серпня 2011 року. Також, із цієї ухвали вбачається, що ОСОБА_2 не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 10-11). Зазначений судовий акт набув законної сили 03 січня 2023 року.

Відповідно до карток арешту станом на 15 жовтня 2025 року Житомирським відділом державної виконавчої служби не скасований арешт на вказаний бортовий причіп (а.с. 6-8).

20 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , скерувала на адресу Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) заяву в якій просила скасувати арешт, накладений на належний їй причіп (а.с. 5).

28 жовтня 2025 року в.о. начальника Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шатило А. у листі № 23.5/9/2025/113634 повідомив, що дійсно у провадженні відділу перебувало виконавче провадження № 28693443 від 14 вересня 2011 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-974/07, який виданий Житомирським районним судом Житомирської області 17 липня 2008 року. 30 січня 2018 року вищевказаний виконавчий документ повернений стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто за відсутності у боржника відповідного майна (а.с. 9).

Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

Відповідно до статті 477-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За правилами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження в цій справі з огляду на наступне.

Як встановлено у ході розгляду справи ОСОБА_1 була боржницею у виконавчому провадженні № 28693443 відкритим 14 вересня 2011 року на підставі виконавчого листа Житомирського районного суду Житомирської області № 2-974/07 від 17 липня 2008 року.

У подальшому вказаний виконавчий документ повернений стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто за відсутності в боржника майна на яке може бути звернено стягнення. Проте арешт на майно ОСОБА_1 , що був накладений з метою забезпечення цього виконавчого провадження, скасований не був.

З метою зняття обтяжень із належного ОСОБА_1 майна остання звернулася до суду зі скаргою за наслідками розгляду якої, в межах цивільної справи № 278/3205/22, ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року згаданий арешт на усе майно боржниці у виконавчому провадженні № 28693443 від 14 вересня 2011 року - скасований.

Однак, як встановлено із матеріалів цієї справи, ухвала Житомирського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року по справі № 278/3205/22 фактично не виконана, оскільки частина майна ОСОБА_1 знаходиться досі під арештом.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судових рішень. Так, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування на всій території України у випадках, установлених міжнародними договорами, згода та обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За таких обставин, суд зауважує, що Житомирським районним судом Житомирської області вищезгаданою ухвалою від 16 грудня 2022 року по справі № 278/3205/22, яка у встановленому процесуальним законом порядку набула законної сили, вже скасований арешт з усього майна ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 28693443 від 14 вересня 2011 року.

Ураховуючи викладене, суд звертає увагу скаржниці на те, що скасування вже скасованого судом арешту є неможливим.

Окремо суд звертає увагу й на те, що оскільки ОСОБА_1 не ставиться перед судом питання щодо зобов`язання відповідного підрозділу державної виконавчої служби здійснити належне виконання зазначеної ухвали Житомирського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року по справі № 278/3205/22, то у цьому випадку суд унеможливлений за власною ініціативою зобов`язати державного виконаця здійснити зазначені дії.

Отже, із наведеного вище, можливо дійти висновку, що стосовно вищезгаданих правовідносин, які виникли між тими самими учасниками процесу й з того самого питання Житомирським районним судом Житомирської області вже ухвалено відповідне рішення, яке підлягає до виконання.

За правилами ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Разом із тим, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, суд зауважує, що оскільки розділ VII Цивільного процесуального кодексу України, який визначає порядок розгляду скарг на дії державного виконавця в порядку примусового виконання рішенні суду, не передбачає положень стосовно закриття провадження по справі за скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця, то у цьому випадку суд, виходячи із положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України, уважає за необхідне застосувати до цих правовідносин аналогію закону, а саме аналогію інституту позовного провадження, що передбачений розділом ІІІ Цивільного процесуального кодексу України, а саме приписів п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Зазначений висновок суду зумовлений тим, що ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року по справі № 278/3205/22, яка постановлена за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 та набрала у встановленому законодавством порядку законної сили, вже вирішено питання скасування арешту з майна скаржниці у виконавчому провадженні № 28693443 від 14 вересня 2011 року, а тому провадження в цій справі належить закрити в порядку п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 255, 447-451 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в цій справі закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений 18 листопада 2025 року.

Суддя Віктор Мокрецький