Провадження № 2-з/175/130/25
У Х В А Л А

12 листопада 2025 року суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15 серпня 2003 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2025 року (сформовано в системі Електронний суд 27 жовтня 2025 року) до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15 серпня 2003 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову, зокрема, за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №463/3251/22 в постанові від 03.05.2023 року зазначив, що для зняття арешту із спадкового майна, спадкоємець має звертатися в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16: Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України у редакції, що була чинною 15 грудня 2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту.

Заявник ОСОБА_1 не є учасником справи, в межах якої судом було постановлено ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, а відтак не наділений правом ініціювання питання про його скасування, тому подана ним заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявник в силу дії ч. 1 ст. 158 ЦПК України не є суб`єктом звернення з заявою про скасування заходів забезпечення позову, подана ним заява не відповідає вимогам п. 7 ч. 1 ст. 183 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву про скасування заходів забезпечення позову повернути заявнику.

Керуючись ст. 42, 158, 183 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15 серпня 2003 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди повернути.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Озерянська Ж.М.