РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 рокуСправа № 495/8764/25
Номер провадження 2-о/495/294/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючого судді Мишка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Федорової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгороді-Дністровському Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2025 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років померла мати заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Стаханов, Луганської області, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на тимчасово окупованій території України.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , заявниця має право на першочергове спадкування за померлою матір`ю.

Для отримання свідоцтва про смерть, заявниця повинна звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Але, оскільки для підтвердження факту смерті матері вона має документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та які не є підставою для державної реєстрації смерті, заявниці буде відмовлено у державній реєстрації.

Встановлення факту смерті матері заявниці необхідно для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України.

Таким чином, приймаючи до уваги, що заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть її матері, оскільки документи про смерть виданні на тимчасово окупованій території України, не можуть бути використаними нею для реєстрації смерті на території України.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2025 відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 19.11.2025 року.

У судове засідання заявниця не з`явилася, однак у своїй заяві просила розглянути справу без її присутності.

Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

Фактичні обставини встановлені судом

Заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років померла мати заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Стаханов, Луганської області, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на тимчасово окупованій території України.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , заявниця має право на першочергове спадкування за померлою матір`ю.

Для отримання свідоцтва про смерть, заявниця повинна звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Але, оскільки для підтвердження факту смерті матері вона має документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та які не є підставою для державної реєстрації смерті, заявниці буде відмовлено у державній реєстрації.

Встановлення факту смерті матері заявниці ОСОБА_1 необхідно для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України.

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується наступними документами, що є доказами по справі:

- свідоцтвом про смерть російської федерації серія НОМЕР_2 від 12 вересня 2023 року, видане відділом запису актів цивільного стану Стахановського міського відділу РАЦС юстиції Міністерства юстиції ЛНР.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно доКонституціїта законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, свідоцтво про смерть російської федерації серія НОМЕР_2 від 12 вересня 2023 року, видане відділом запису актів цивільного стану Стахановського міського відділу РАЦС юстиції Міністерства юстиції ЛНР, не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянки України ОСОБА_2 , що створює перешкоди та робить неможливим оформлення свідоцтва про її смерть на території України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України18.10.2000року №52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території (ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»)

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.ст.1;4 ч.2Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, оскільки м. Кадіївка (раніше місто Стаханов) Луганська область наявне серед «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, з подальшими змінами. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті матері у встановленому законом порядку.

Згідно п.п.1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

На підтвердження факту смерті матері, заявницею долучено свідоцтво про смерть російської федерації серія НОМЕР_2 від 12 вересня 2023 року, видане відділом запису актів цивільного стану Стахановського міського відділу РАЦС юстиції Міністерства юстиції ЛНР, яке не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянки України ОСОБА_2 , що створює перешкоди та робить неможливим оформлення свідоцтва про її смерть на території України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Приймаючи до уваги положення ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд приходить до висновку, що свідоцтво про смерть російської федерації серія НОМЕР_2 від 12 вересня 2023 року, видане відділом запису актів цивільного стану Стахановського міського відділу РАЦС юстиції Міністерства юстиції ЛНР, не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянки України ОСОБА_2 , що створює перешкоди та робить неможливим оформлення свідоцтва про її смерть на території України, не створює правових наслідків, проте можуть свідчити про факт смерті ОСОБА_2 на території міста Кадіївка (раніше місто Стаханов) Луганської області.

Відповідно ч. 5 ст. 317 ЦПК України та в порядку ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», копія судового рішення про встановлення факту смерті невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 319 ЦПК України дане рішення є підставою для державної реєстрації смерті громадянки України ОСОБА_2 .

Висновки за результатами розгляду справи

При викладених обставин, дослідивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.259,265,315-317,319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Стаханов Луганської області, місце смерті: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років.

Вказане рішення є підставою для державної реєстрації смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а саме: м. Кадіївка (раніше місто Стаханов) Луганська область.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 19.11.2025 року.

Суддя Віталій МИШКО