РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 рокуСправа № 495/7437/25
Номер провадження 2/495/3898/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Мишка В.В.,

при секретарі судового засідання Федоровій Л.А.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тузлукової І.П.

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Оснач О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Тузлукова Ірина Петрівна в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , 06 вересня 2014 року було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №395.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2016 року по справі №495/184/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 шлюб між сторонами було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 09.02.2016 року.

Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 03 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №107.

Спільна з відповідачем ОСОБА_2 неповнолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 жовтня 2015 року по справі №495/6294/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_5 було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 700 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 01.09.2015 року до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 04 червня 2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №187, прізвище позивачки було змінено з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Станом на теперішній час визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 жовтня 2015 року розмір аліментів у твердій грошовій сумі, є недостатнім для забезпечення дитини, оскільки зросли ціни на продукти та одяг, окрім того, розмір аліментів у розмірі 700 грн. не відповідає нормам ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому є підстави для зміни способу стягнення аліментів і встановлення його у частці від доходу платника аліментів.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.10.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

24.11.2025 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Оснач О.А. подала до суду відзив відповідно до якого, відповідач вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню. Наразі ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом на посаді осіб офіцерського складу у військовій частині НОМЕР_3 Національної Гвардії України та отримує грошове забезпечення. Здоров`я відповідача на жаль погіршилося, має встановлений діагноз: «Астенозооспермия. Хр. Калькульозній простатит. Кист головки придатка правого яичка», що підтверджується копіями консультаційних висновків від 20 червня 2025 року, 05 грудня 2024 року, 29 листопада 2024 року. Рекомендовано консультації фахових спеціалістів (уролога), лабораторних досліджень, діагностування, лікування, що потребує матеріальних витрат і саме тому матеріальне становище відповідача змінилося в бік погіршення і аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) призведуть до скрутного матеріального становища ОСОБА_2 і не дасть можливість своєчасного лікування, згідно призначень лікарів. Таким чином, враховуючи те, що відповідач фактично сплачує аліменти в розмірі 3000,00 (три тисячі) грн. на утримання дитини, а не в розмірі 700,00 (сімсот) грн., як має стягуватись згідно рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 жовтня 2015 року по справі №495/6294/15-ц, беручи до уваги стан здоров`я платника аліментів та потребу в використанні коштів на покращення здоров`я, законним має бути рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 1/8 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позиція сторін

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Тузлукова І.П. наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позиція відповідача викладена у відзиві, фактично зводиться до часткового задоволення позову. З поданим відзивом позивач не погоджується, оскільки законом передбачено конкретний спосіб стягнення аліментів, який може бути змінений судом за наявності відповідних підстав. Відповідач дійсно певний час добровільно сплачував аліменти, тому позивач не зверталася до органів державної виконавчої служби. Однак на даний час відповідач не завжди здійснює такі платежі добровільно, що і зумовлює необхідність зміни способу стягнення аліментів. У відзиві відповідач посилається на наявність у відповідача хронічного захворювання, проте зазначене захворювання не впливає на його працездатність, а має значення лише у сфері репродуктивного здоров`я. Водночас відповідач отримує стабільний та достатній дохід, у зв`язку з чим розмір аліментів у частці 1/4 його заробітку є обґрунтованим та відповідає найкращим інтересам дитини.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Оснач О.А. частково визнала позовні вимоги. Рішенням суду з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 700 грн. щомісячно. Протягом тривалого часу відповідач сплачував позивачу аліменти на утримання дитини добровільно в розмірі 3 000 грн. щомісяця. Позивач понад 10 років не зверталася до органів державної виконавчої служби, що свідчить про наявність між батьками певних домовленостей щодо порядку утримання дитини. Відповідач також матеріально допомагає додатково, зокрема надавав кошти на одяг та інші потреби дитини, проте документального підтвердження цих витрат немає. Адвокат зазначила, що відповідач сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, однак на даний час у нього змінилися обставини, пов`язані з погіршенням стану здоров`я. Йому необхідні кошти на лікування, обстеження та придбання медикаментів для покращення стану здоров`я. Саме ці обставини відповідач вважає підставою для визначення розміру аліментів на рівні 1/8 частини його доходу, така частка становитиме приблизно понад 5 000 гривень, цей розмір не порушуватиме прав та інтересів дитини. З огляду на те, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, адвокат просить суд задовольнити позов частково та визначити розмір аліментів саме в частці 1/8 від доходу відповідача.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , 06 вересня 2014 року було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №395.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2016 року по справі №495/184/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 шлюб між сторонами було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 09.02.2016 року.

Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 03 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №107.

Спільна з відповідачем ОСОБА_2 неповнолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 жовтня 2015 року по справі №495/6294/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_5 було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 700 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 01.09.2015 року до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 04 червня 2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №187, прізвище позивачки було змінено з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від доходу, обґрунтовуючи позов тим, що на теперішній час визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 жовтня 2015 року розмір аліментів у твердій грошовій сумі, є недостатнім для забезпечення дитини, оскільки зросли ціни на продукти та одяг, окрім того, розмір аліментів у розмірі 700 грн. не відповідає нормам ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому є підстави для зміни способу стягнення аліментів і встановлення його у частці від доходу платника аліментів.

Згідно положень статті 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України,статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184,192 Сімейного кодексу України.

Так, відповідно до статей 183, 184 Сімейного кодексу України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України).

Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зміна способу стягнення аліментів (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (частина перша статті 192 Сімейного кодексу України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статями 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статей 181,192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року в справі №6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 Сімейного кодексу України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 березня 2020 у справі №759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру.

Разом з тим, змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими статтею 182 Сімейного кодексу України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. У даній справі з`ясуванню підлягає питання погіршення матеріального становища одержувача аліментів та зміна (поліпшення) матеріального становища платника аліментів з часу ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів.

Визначаючись щодо зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу платника аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, рівність їхніх прав, те, що відповідач працевлаштований офіційно, проходить військову службу за контрактом на посаді осіб офіцерського складу у військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України, стабільно отримує грошове забезпечення, а тому суд, з огляду на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, стан здоров`я дитини, вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, змінивши спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.10.2015 року по справі №495/6294/15-ц року.

Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 Сімейного кодексу України).

Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1211 грн 20 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтею 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», частиною другою статті 51 Конституції України, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 180-183 Сімейного кодексу України, статтями 13, 81, 141, 263-265, 273, 279, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 жовтня 2015 року в справі №495/6294/15-ц.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнення за виконавчим листом виданим Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у справі №495/6294/15-ц за позовною заявою ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів припинити з дня набрання законної сили цим рішенням.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складений 26.11.2025 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Віталій МИШКО