СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/794/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла заява ОСОБА_1 , подана 17 жовтня 2025 року адвокатом Волковим П.О., заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025 головуючим суддею визначено Кравченка Юрія Вікторовича. Справа передана судді 21.10.2025.

Дослідивши заяву та додатки до неї, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 6 статті 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

При цьому для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки та врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

До відкриття провадження у справі, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

За змістом приписів ч. 1, 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у тому числі фактів родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Відповідно до статті 130 Сімейного кодексу України (далі - СК України) у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Тлумачення наведених норм свідчить, що СК України імперативно визначає єдиний випадок, коли факт батьківства може бути встановлений в окремому провадженні - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини. Якщо ж батько дитини живий, його батьківство може бути підтверджене рішенням суду за результатом розгляду позову про визнання батьківства.

У справі, що розглядається, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обґрунтовує заяву тим, що є батьком ОСОБА_3 , проте з його матір`ю, ОСОБА_2 , він на час народження дитини у шлюбі не перебував; спільну заяву про визнання батьківства за життя ОСОБА_3 вони не подавали.

Звертаючись до суду із цією заявою, ОСОБА_1 не врахував, що факт батьківства може бути встановлений в окремому провадженні лише у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, а не самої дитини. Батьківство ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 може бути підтверджене рішенням суду за результатом розгляду позову про визнання батьківства.

За таких обставин, подана ОСОБА_1 заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а тому у відкритті у провадження у справі суддя відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 260, 294, 315, 353-355ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право звернутися до суду з позовом про визнання батьківства.

Копію ухвали направити заявнику разом із матеріалами заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.В. Кравченко