ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
14 листопада 2025 року Фастівський міськрайонний суд у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Беленчук Я.В., розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -
20 серпня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
За змістом заявлених позовних вимог стверджується, що сторони спору мають спільну дитину ОСОБА_3 .
З відповідача на користь позивачки були стягнені аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 04 листопада 2014 року і до повноліття дитини.
Позивачка зазначає, що вказаний розмір аліментів на даний момент є недостатнім для утримання доньки та забезпечення її розвитку, враховуючи, в тому числі, інфляційні процеси в країні та збільшення потреб дитини у зв`язку із досягненням нею певного віку.
З урахуванням наведеного, позивачка, посилаючись на приписи статті 180, 181, 183, 185, 192 СК України, положенням міжнародних актів, ратифікованих Україною та релевантну, з її точки зору, судову практику, просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини та стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 20 серпня 2025 року, справа передана на розгляд судді Самусі В.О. (а. с. 16).
22 серпня 2025 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб, що приймають участь у справі (а. с. 21-21, зворот).
В судове засідання, призначене на 09 жовтня 2025 року не з`явились позивачка та відповідач, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із перебуванням відповідача в районі проведення бойових дій та необхідністю ознайомлення з матеріалами цивільної справи (а. с. 26).
У зв`язку з наведеним, судове засідання було відкладеним на 06 листопада 2025 року на 16 годину 30 хвилин.
06 листопада 2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про необхідність відкладення судового засідання у зв`язку із перебування відповідача в районі проведення бойових дій та участю його представника в інших справах, призначених на вказану дату.
Заслухавши думку позивачки, суд, керуючись приписами частини 1 статті 223 ЦК України, відмовив у задоволенні зазначеного вище клопотання, враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи, визначених частиною 1 статті 275 ЦПК України, відсутністю відомостей щодо часу перебування відповідача в районі проведення бойових дій, відсутності його клопотань про зупинення розгляду справи з підстав, передбачених частиною 2 статті 251 ЦПК України, та у зв`язку із ненаданням представником відповідача доказів його зайнятості в інших справах, як то: 1. документів, що підтверджують призначення цих справ до розгляду на 06 листопада 2025 року, 2. документів, що підтверджують повноваження представника відповідача на здійснення захисту (чи представництва) осіб, зазначених ним в клопотанні.
В цьому випадку суд зауважує, що після відкладення першого судового засідання у справі, відповідачем та його представником не було надано відзив на позовну заяву, в жодному іншому процесуальному документі не висловлено їхню позицію щодо суті заявлених позовних вимог, не надано доказів та не заявлено клопотань про витребування доказів, у випадку наявності складнощів у наданні доказів.
Тому, подальше відкладення судового засідання призводить до порушення строків розгляду справи та об`єктивно впливає на інтереси дитини сторін спору, так як юридичні наслідки зміни способу стягнення аліментів пов`язані не з датою подання позову, а з датою набрання рішенням законної сили.
Отже, судовий розгляд цієї цивільної справи був проведеним за участі позивачки та за відсутності відповідача та його представника.
В судовому засіданні було заслухано вступне слово позивачки, яка підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, а також було досліджено письмові матеріали справи.
Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення. У відповідності до приписів статті 244 ЦПК України, ухвалення та проголошення судового рішення було відкладено до 14 листопада 2025 року до 14 години 40 хвилин.
За відсутності заперечень позивачки, суд провів розгляд справи за правилами заочного розгляду та ухвалив заочне рішення у справі.
Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини.
Так, судом встановлено, що у сторін спору є донька ОСОБА_3 , батьком дитини є ОСОБА_2 , матір ОСОБА_5 . Зазначена обставина підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження від 15 липня 2013 року (а. с. 14).
Після укладення шлюбів ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 », копії свідоцтва про реєстрацію шлюбів долучені до матеріалів справи (а. с. 12-13).
З відповідача на користь позивачки на утримання їхньої доньки ОСОБА_3 були стягнені аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 04 листопада 2014 року і до досягнення повноліття дитини. Зазначена обставина підтверджується дублікатом виконавчого листа від 09 грудня 2014 року, виданого у справі № 381/5421/14-ц.
Відповідач зазначені обставини не заперечує.
В судовому засіданні позивачка підтвердила, що відповідач сплачує аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі, яка є більшою, ніж визначений у виконавчому листі розмір аліментів, однак, сплачені відповідачем аліменти, все рівно є недостатніми для утримання дитини, крім того, існує потреба у юридичній фіксації розміру аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача.
Відповідач не надав доказів неможливості сплати аліментів на утримання дитини у розмірі, зазначеному позивачкою, про існування інших обставин, як то, наявність неповнолітніх чи непрацездатних утриманців чи захворювань, суду не повідомив.
Суд враховує, що в силу приписів статті 83 ЦПК України, докази подаються разом із першою заявою по суті спору, для відповідача разом із відзивом на позовну заяву.
Однак, як зазначалося вище, відповідачем не надано доказів для спростування обставин, наведених у позовній заяві. Також не заявлено клопотань про витребування доказів у випадку наявності складнощів у їх поданні.
Встановивши зазначені обставини справи, суд вважає, що спірні правовідносини сторін урегульовані правовими нормами СК України, які регламентують правила щодо сплати аліментів, визначення способу стягнення аліментів та зміни розміру аліментів, стягнених судом.
Так, згідно приписів частини 1 статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно приписів частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно приписів частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно приписів частини 2 цієї статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно приписів частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно приписів частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Також, суд вважає, що до спірних правовідносин сторін спору можуть бути застосованими наступні релевантні правові позиції.
Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
З урахуванням наведених обставин справи, правових норм, що регулюють спірні правовідносини, та релевантних правових позицій ВС, суд приходить до висновку про існування підстав для часткового задоволення позовних вимог та зміни способу стягнення аліментів.
Зокрема, суд погоджується з тим, що внаслідок істотних інфляційних процесів в Україні та поступового дорослішання дитини, доньки сторін спору, зросла потреба у її матеріальному забезпеченні у розмірі більшому, ніж визначено у виконавчому листі від 09 грудня 2014 року по справі № 381/5421/14-ц.
Відповідачем зазначено обставин, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів у розмірі, зазначеному в позовній заяві а саме, у розмірі частини його заробітку (доходу).
Суд враховує, що стягнення зазначеного розміру аліментів для однієї дитини є усталеним в судові практиці і судом не встановлено обставин, які б свідчили про необхідність стягнення аліментів у меншому розмірі.
Однак, в цьому випадку суд звертає увагу, що в силу приписів частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Ця норма застосовна до аліментів, що стягуються за рішення суду вперше і, відповідно, не застосовна до правовідносин, що стосуються зміни розміру аліментів чи способу їх стягнення, так як відповідні правовідносини урегульовані приписами статті 192 СК України.
А отже, відсутні підстави для стягнення аліментів у зміненому розмірі від дати подання позову, як про те зазначає позивачка.
Далі, позивачка зазначає про необхідність стягнення аліментів у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця.
Разом із тим, обмеження максимального розміру аліментів в силу приписів частини 5 статті 183 СК України застосовується у випадку, коли стягнення аліментів здійснюється в наказному, а не позовному провадженні.
У випадку стягнення аліментів в межах позовного провадження, або під час вирішення судом питання зміни розміру аліментів, чи способу їх стягнення, відсутні правові підстави для застосування судом обмежень максимального розміру аліментів.
Отже, частково задовольняючи позовні вимоги, суд не застосовує максимальний розмір обмеження для стягнених аліментів, а аліменти у зміненому розміру (внаслідок зміни способу стягнення) підлягаю сплаті відповідачем з дня набрання рішенням законної сили, а не з дня подання позовної заяви.
На підставі приписів статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 1 211,20 гривень, суму судового збору, що підлягала сплаті за подання позовної заяви, так як позивачка в силу приписів статті 5 Закону України «Про судовий збір» є звільненою від сплати судового збору за подання позовної заяви.
Враховуючи вище викладене, керуючись статті 180-183, 192 СК України, статті 4, 12, 81, 141, 258-265, 280-289, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений згідно із Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2014 року по справі № 6/381/5421/14-ц та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 211,20 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Інформація про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Самуха В.О.