Справа № 373/3457/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

19 листопада 2025 року м. Переяслав

Суддя Переяславського міськрайонного суду Київської області Лебідь В.В. розглянув матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/ 4 частки від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Наказне провадження є особливим видом цивільного судочинства, в якому здійснюється безспірне задоволення грошових вимог, а також відсутність у боржника у випадку видачі наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України права звернутися до суду із заявою про скасування наказу (ч. 1 ст. 170 ЦПК України).

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що передумовою виникнення права на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини є її проживання разом з одним із батьків.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Зі змісту заяви вбачається, що дитина зареєстрована та проживає разом із стягувачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальних громад.

13.11.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду надійшла відповідь № 2006128 від 13.11.2025, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_2 також зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки з поданих документів вбачається, що сторони та їх спільна дитина проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , то суд дійшов висновку, що між сторонами можливий спір про правові підстави для звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів, відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 5 ст. 183 СК України - з ким саме із батьків проживає дитина для подальшого звернення з вимогою про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу або якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Зазначені обставини є підставою для відмови у видачі судового наказу, що не позбавляє заявника права звернутися до суду із цими вимогами в позовному провадження.

Керуючись статтями 161, 165, 166 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику її право на звернення з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ