Провадження 2/127/6511/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В.

розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/29556/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

18.09.2025 року судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, яку мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2018 року № 127/25110/17 з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було стягнуто аліменти в розмірі 1 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 21.11.2017 року.

У зв`язку із зростанням цін на продукти харчування, одяг та інше, що необхідно для нормального догляду, розвитку та виховання дитини, погіршення її матеріального стану, аліментів, що сплачує відповідач явно не вистачає для забезпечення необхідних потреб дитини.

На підставі ст.ст. 181, 192 СК України ОСОБА_1 просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, що визначений на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2018 року № 127/25110/17 та стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття. Також просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Провадження у справі відкрите 30.09.2025 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Головенко Є.В. не з`явились. Представник у позовній заяві зазначив про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав. Суду пояснив, що згоден на зміну способу стягнення аліментів на частку від доходу 1/4. Зауважив, що боргу по аліментам він не має. Повідомив, що в даний час він проходить військову службу під час мобілізації. Заперечив проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., оскільки вважав таку суму завищеною.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходились в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2011 року, який рішенням суду від 10.10.2014 року був розірваний.

Сторони є батьками сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2018 року № 127/25110/17 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були стягнуті аліменти в розмірі 1 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 21.11.2017 року.

Вказане судове рішення набуло чинності, виконується в примусовому порядку.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначила, що в зв`язку із зміною її майнового стану, зростанням цін на продукти харчування, одяг та інше, що необхідно для нормального догляду, розвитку та виховання дитини, стала необхідність у зміні способу стягнення аліментів, тому просила стягувати аліменти в частці від заробітку (доходу) відповідача.

Між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу утримання неповнолітньої дитини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми СК України.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, одержувач аліментів має перевагу в обранні того чи того способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), якщо останні вже визначені судовим рішенням.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено, що прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196 грн.

Отримувати підвищений мінімально гарантований розмір аліментів це безумовне право дитини, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Враховуючи, що позивач надала достатньо доказів в обґрунтування позовних вимог, а відповідач позов про зміну способу стягнення аліментів визнав, підлягає зміні спосіб присудження аліментів за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2018 року в цивільній справі № 127/25110/17.

Визначаючи аліменти в частці від заробітку суд враховує вимоги ст.ст. 181, 182, 183, 192 СК України і приймає до уваги те, що відповідач працездатного віку, в даний час проходить військову службу під час мобілізації, в судовому засіданні 11.11.2025 року проти зміни способу стягнення аліментів не заперечував.

Доказів незадовільного майнового стану чи здоров`я відповідач не надав.

Враховуючи реальні можливості відповідача і потреби його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , те, що обов`язок утримувати неповнолітню дитину є обов`язком обох батьків, суд вважає необхідним задоволити позов і змінити спосіб аліментів, присуджений на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2018 року № 127/25110/17 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2018 року № 127/25110/17 підлягає поверненню до суду виконаним станом на день набрання даним рішенням законної сили.

Оскільки при подачі даного позову позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача за ставками 2025 року.

Витрати позивачки на правничу допомогу 5 000 грн. підтверджені договором про надання правничої допомоги від 10.09.2025 року, п.3.1 якого передбачено за надання послуг (виконання робіт) сплату гонорару в розмірі 5 000 грн. (надання усної юридичної консультації, аналіз наданих документів 1 год, вартістю 1 000 грн., збір необхідних документів та складання позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів 3 години, вартістю 4 000 грн).

ОСОБА_1 надано платіжну інструкцію від 10.09.2025 року про сплату адвокату Головенко Є.В. 5 000 грн. на підставі договору про надання правничої допомоги від 10.09.2025 року.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Чинне законодавство не містить заборони на користування професійною правничою допомогою учасниками справи під час звернення до суду.

Відшкодування судових витрат має відбуватись на будь-якій стадії судового провадження, зокрема і на стадії судового контролю за виконанням судових рішень.

За таких обставин заінтересовані сторони мають право на відшкодування судових витрат, здійснених ними під час даного судового провадження на загальних підставах, оскільки гл. 8 Судові витрати міститься в Розділі І Загальні положення ЦПК України і правила ст. ст. 133, 137 ЦПК стосуються усіх стадій процесу, в яких такі витрати можуть виникнути.

Наведене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2024 року № 921/357/20.

За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

В додатковій постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, а також тривалість і складність справи та виконані адвокатом роботи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, предмет вимог та значення справи для сторін, результати розгляду справи, заяву відповідача про неспівмірність витрат на правничу допомогу, суд вважає необхідним компенсувати позивачці понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн.

Керуючись ст. ст. 180-183, 191,192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 137, 141, 263-265ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, присуджений на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2018 року № 127/25110/17.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2018 року № 127/25110/17 повернути до суду виконаним станом на день набрання даним рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 21 листопада 2025 року.

Суддя: