Справа №751/1398/25
Провадження №2/751/861/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

секретаря Курач В.С.,

pозглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну спpаву за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Лимаренко Наталія Василівна про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Брайт-К» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за Кредитним договором № 3/3668751 від 01.04.2021 року у розмірі 63 636,89 грн та понесен судові витрати.

Заявлені вимоги мотивують тим, що 01.04.2021 року між ОСОБА_2 та АТ «Креді Агріколь Банк» було укладено комплексний договір № 3/3668751, відповідно умов до якого банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти в сумі 31 000,00 грн строком на 24 місяці з 01.04.2021 по 31.03.2023, зі сплатою процентів у розмірі 15% річних та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,85% у місяць від суми кредиту. 05.08.2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «Брайт-К»» було укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021, в тому числі і за кредитним договором № 3/3668751 від 01.04.2021, що був укладений з ОСОБА_2 , відповідно до якого ТОВ «ФК «Брайт-К»» набуло прав кредитора до ОСОБА_2 за кредитним договором. Заборгованість по кредитному договору становила 63 636,89 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 25 280,86 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом 10 034,64 грн; заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 28 321,59 грн. Зазначає, що 24.05.2024 року ТОВ «ФК «Брайт-К»» звернулося до Новозаводського районного суду міста Чернігова із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з кредитним договором (справа №751/4736/24), ухвалою суду від 08.08.2024 року у відкритті провадження було відмовлено, оскільки ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто кредитору ТОВ «ФК «Брайт-К»», про смерть боржника ОСОБА_2 , стало відомо тільки 08.08.2024 року. Вказує, що спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 , який отримав свідоцтва на право на спадщину за законом (29.07.2023 року за №256 та 31.10.2023 року за №395). Звертає увагу, що станом на 30.01.2025 року жодних дій від спадкоємця стосовно погашення заборгованості не здійснювалось, що свідчить про ігнорування вимог кредитора, а тому позивач вправі вимагати повернення суми боргу із спадкоємця в межах вартості успадкованого майна в судовому порядку. В зв`язку з вищевикладеним просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 63 636,89 грн в примусовому порядку та стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 20.03.2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

14.04.2025 року, через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ходака В.В., надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить позовні вимоги ТОВ «ФК «Брайт-К»» задовольнити частково та стягнути із відповідача 25 214,96 грн заборгованості по тілу кредитного договору № 3/3668751 від 01.04.2021. Зазначає, що заявлена вимога, щодо стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 28 321,89 грн, в силу Закону України «Про споживче кредитування» не підлягає задоволенню. Звертає увагу, що ОСОБА_2 сплатив на користь АТ «Креді Агріколь Банк» кошти у розмірі 10 100,54 грн по кредитному договору № 3/3668751 від 01.04.2021, які було зараховано в якості оплати щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а тому дана сума підлягає вирахуванню із заборгованості по тілу кредиту 25 280,86 грн та заборгованості по відсоткам 10 034,64 грн. Таким чином, підлягає задоволенню вимога щодо стягнення заборгованості за кредитном договором в сумі 25 214,96 грн і відповідно в пропорційному порядку судовий збір у розмірі 959,83 грн.

14.04.2025 року, через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ходака В.В., надійшла зустрічна позовна заява в якій просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину щодо п.1.3.2 кредитного договору № 3/3668751 від 01.04.2021 та здійснити перерахунок заборгованості по кредитному договору № 3/3668751 від 01.04.2021 зарахувавши кошти списані в якості комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 10 100,54 грн в оплату інших платежів згідно умов договору. В обґрунтування вимог зазначає, що споживачу встановлено щомісячну плату (п.1.3.2 Договору) за таку супутню послугу банку, яка за законом повинна надаватися безоплатно, а тому пункт 1.3.2 кредитного договору є несправедливим, містить істотний дисбаланс обов`язків на шкоду споживача, суперечить закону, а тому в силу ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемним.

16.04.2025 року, через систему «Електронний суд», від представника позивача ТОВ «ФК «Брайт-К» - Кононова І.К. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що Законом України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а тому відсутні підстави для кваліфікації такого правочину нікчемним. Крім того позичальник шляхом підписання кредитного договору підтвердив, що умови йому зрозумілі, з тарифами Банку ознайомлений і згодний. Сторони кредитного договору, скориставшись свободою договору, визначили умови, в тому числі щодо комісії, які підлягають застосуванню та обов`язковому виконанню. Посилаються, що позичальник погашав заборгованість за кредитним договором відповідно до п.2.2 Кредитного договору включно з комісією за обслуговування кредитної заборгованості, здійснюючи таким чином конклюдентні дії. Зазначену представником відповідача обставину, оплати ОСОБА_2 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» коштів у розмірі 10 100,54 грн по кредитному договору № 3/3668751 від 01.04.2021 року, за твердженням представника відповідача було зараховано в якості оплати щомісячної комісії за обслуговування кредитної лінії заперечує і вважає не доведеною.

Третя особа - приватний нотаріус Лимаренко Н.В. в судове засідання не заявилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Заяви, клопотання до суду не надходили.

Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Щодо прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви, суд зазначає.

Частини перша та друга статті 193 ЦПК України визначає, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Ухвалою суду від 20.03.2025 року було відкрито провадження у справі, справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Строк для подання відзиву визначено у відповідності до ч.1 ст.278 ЦПК України п`ятнадцять днів дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як убачається із матеріалів справи, вищезазначену ухвалу суду відповідач особисто отримав 27.03.2025 року, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, тобто строк подачі відзиву (зустрічної позовної заяви) складає до 11.04.2025 року. Проте, з зустрічною позовною заявою представник відповідача звернувся 14.04.2025 року, чим пропустив строк її подачі визначений ч.1 ст.278 ЦПК України.

Відповідно ч.3 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про повернення зустрічної позовної заяви в зв`язку з пропуском строку її подачі.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 01.04.2021 між ОСОБА_2 та АТ «Креді Агріколь Банк» було укладено комплексний договір № 3/3668751 (а.с.7), відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у сумі 31 000,00 грн на 24 місяці з 01.04.2021 до 31.03.2025 включно на споживчі потреби, рух коштів по рахунку відображено у виписці банку. (а.с. 10-16)

Згідно умов договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти щомісячно у розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Договором та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,85% у місяць від суми кредиту.

Шляхом підписання Договору позичальник підтверджує, що він в день укладення Договору особисто отримав свій примірник Договору; умови Договору йому зрозумілі; з Правилами, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується; з тарифами Банку ознайомлений і згодний, йому до укладення Договору банком надано інформацію, яка визначена ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.4.1 Договору).

Отже, Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надав ОСОБА_2 у користування грошові кошти на умовах зазначених в Договорі.

Проте, ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором виконував неналежним чином, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 18.01.2022 загальна сума боргу перед АТ «Креді Агріколь Банк» за кредитним договором №3/3668751 від 01.04.2021 року, становить 31 191,34 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 25 280,86 грн; нараховані відсотки 1 443,59 грн; нарахована комісія 4 466,89 грн. ( а.с. 9)

05.08.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «Брайт-К»» було укладено договір про відступлення права грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021, у відповідності до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Брайт-К» права вимоги до боржників, а ТОВ «ФК «Брайт-К» набуває права вимоги АТ «Креді Агріколь Банк» за кредитними договорами та сплачує АТ «Креді Агріколь Банк» за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору. (а.с. 17-21)

Відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення права грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021 від 05.08.2021 (Реєстр прав вимоги №6) ТОВ «ФК «Брайт-К» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 3/3668751 від 01.04.2021 на загальну суму заборгованості (тіло, проценти, комісія) 31 191,34 грн (а.с. 26-28).

На виконання вказано Договору, позивач сплатив АТ «Креді Агріколь Банк» грошові кошти, що підтверджується платіжною інструкцією №13810 від 19.01.2022 року. (а.с.30)

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3/3668751 від 01.04.2021 за період з 19.01.2022 по 23.04.2024 (включно) нараховано процентів 8 591,05 грн, нараховано комісії 23 854,50 грн. (а.с. 9 на зв. стор)

20.08.2024 року ТОВ «ФК «Брайт-К» направляло ОСОБА_2 вимогу достроково повернути всю суму кредиту, проценти за користування кредитом та комісією, згідно якої станом на 23.04.2024 розмір заборгованості за Кредитним договором складає 63 636,89 грн, до складу якої входить: заборгованість за тілом кредиту 25 280,86 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом 10 034,64 грн; заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 28 321,89 грн. (а.с. 31-32)

ТОВ «ФК «Брайт-К» стало відомо, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.09.2024 року за вих. № 15/01-16 Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Лимаренко Н.В., надано відповідь, що отримана за належністю від Другої чернігівської державної нотаріальної контори 12.09.2024 року та зареєстрована в журналі реєстрації вхідної кореспонденції за № 1/01-16 претензія кредитора по кредитному договору №3/3668751 від 01.04.2021 року у сумі 63636,89 гривень, також зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вже відбулась, однак більш розгорнутої інформації не надано на підставі ст. 8 Закону України «Про нотаріат» заборонено розкривати нотаріальну таємницю. (а.с.33)

11.10.2024 року ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова заяву ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» задоволено, в порядку забезпечення доказів до подання позовної заяви до спадкоємців померлого ОСОБА_2 витребувано від приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Лимаренко Н.В.: відомості про осіб, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме їх прізвище, ім`я та по батькові, РНОКПП, адреси проживання, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта громадян України, їх частки у спадщині; відомості про одержане спадкоємцями майно у спадщину після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На виконання зазначеної ухвали суду, позивач отримав інформацію, що спадкоємцем після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідач у даній справі.

Спадщина на які видані свідоцтва про право спадщину за законом (29.07.2023 за №256 та 31.10.2023 за №395), складається з: земельної ділянки, що розташована за адресою: Чернігівська область, Чернігівський р-н, Старобілоуська сільська рада, кадастровий номер: :02:000:0544 , площа 2,0042 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки, що розташована за адресою: Чернігівська область, Чернігівський р-н, Шестовицька сільська рада, кадастровий номер: :04:000:0544 , площа 0,2509 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.3)

Згідно із вимогами ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки, позивачу про смерть боржника і про прийняття спадщини відповідачем стало відомо 29.01.2025 року, то, враховуючи положення ст. 1281 ЦК України ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» не пропустило строки для звернення із претензією до спадкоємця.

За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до п.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці в спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між Банком і Боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень ст.1282 ЦК.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного суду України від 18.09.2019 року справа №640/6274/16-ц та від 29.01.2020 року спрва №496/4363/15-ц.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положенням ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Таким чином, у разі смерті боржника, відкриття та прийняття спадщини його спадкоємцями, кредитор має право вимагати від спадкоємців боржника повернення заборгованого у межах вартості спадкового майна та в межах визначених законом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Таким чином, матеріалами справи встановлено та підтверджено належними доказами, що між ОСОБА_2 та первісним кредитором АТ «Креді Агріколь Банк» був укладений кредитний договір №3/3668751 від 01.04.2021 року, за яким ОСОБА_2 має невиконані зобов`язання. ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник помер і спадкоємцем після його смерті є відповідач у даній справі. Позивач на підставі Договору відступлення прав вимоги набув права грошової вимоги за кредитним договором №3/3668751 від 01.04.2021 року.

Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , то до нього перейшли права та обов`язки ОСОБА_2 , в тому числі боргові зобов`язання, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» набув право стягнути заборгованість із спадкоємця у судовому порядку.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Щодо заявленого позивачем розміру заборгованості за кредитним договором суд зазначає наступне.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3/3668751 від 01.04.2021 року у розмірі 63 636,89 грн, яка складається: заборгованість за тілом кредиту 25 280,86 грн; заборгованість за нарахованими відсотками (з 01.04.2021 по 23.04.2024 (включно)) 10 034,64 грн; заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості (з 01.04.2021 по 23.04.2024 (включно)) 28 321,89 грн.

Проте, строк дії Кредитного договору №3/3668751 від 01.04.2021 року становить 24 місяці з 01.04.2021 року до 31.03.2023 року (п.1.1 Договору), доказів погодження продовження строку дії договору, як між первісними кредитором і позичальником, так і в подальшому між позивачем і відповідачем матеріали не містять.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки піся закінчення визначеного договором строку кредитування проценти набувають ознак відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, то стягнення таких процентів і комісії в період воєнного стану не є можливим.

Отже, станом на 18.01.2022 року (день відступлення права вимоги) заборгованість за нарахованими відсотками становить 1 443,59 грн, за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 4 466,89 грн, за період з 19.01.2022 року по 31.03.2023 року (день закінчення строку дії договору) заборгованість за нарахованими відсотками становить 4 556,66 грн, заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 12 369,00 грн. За таких умов розмір відсотків і комісії, які підлягають стягненню, складає: відсотки - 6000,25 грн (1 443,59+4 466,89); комісія - 16 835,89 (4 556,66+12 369,00), разом з тілом кредиту (25 280,86 грн) загальна сума стягнення за цим кредитним договором становить 48 117,00 грн. Належного розрахунку іншої суми позивач не надав.

Доводи представника відповідача, щодо нікчемності правочину про сплату комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, встановленої п.1.3.2 Кредитного договору, спростовуються наступним.

Пунктом 1.3.2 кредитного договору встановлено комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі -комісія): щомісячно в розмірі 2,85 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 Договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Прзичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості своєчасності сплати платежів тощо.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку чи іншої фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту і, відповідно, така умова не є нікчемною.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними у постановах від 20.09.2024 року в справі № 331/2974/23 (провадження № 61-7620св24), від 13.07.2022 року у справі №363/1834/17, (провадження №14-53цс21).

Позичальник ОСОБА_2 (спадкодавець) шляхом підписання Кредитного договору підтвердив, що умови договору йому зрозумілі, з тарифами Банку ознайомлений і згодний.

В подальшому позичальник погашав заборгованість за кредитним договором включно з комісією за обслуговування кредитної заборгованості, здійснюючи таким чином конклюдентні дії.

Таким чином, сторони Кредитного договору, скориставшись свободою договору, визначили умови, в тому числі щодо комісії, які підлягають застосуванню та обов`язковому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч. 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

Враховуючи вищезазначене, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні всебічно, повно та об`єктивно наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позичальник ОСОБА_2 порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом і комісії, спадкоємцем якого є ОСОБА_1 , позивач набув права грошової вимоги за даним кредитним договором, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 3/3668751 від 01.04.2021 у розмірі 48 117,00 грн, яка складається: з заборгованості за тілом кредиту - 25 280,86 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом - 6000,25 грн, заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 16 835,89 грн.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 831,62 грн (48117,00/63636,89) х 2422,40.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 95, 141, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Лимаренко Наталія Василівна про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» () заборгованість за комплексним договором № 3/3668751 від 01.04.2021 у розмірі 48 117 (сорок вісім тисяч сто сімнадцять) грн 00 коп, що складається з заборгованості за тілом кредиту - 25 280,86 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом- 6000,25 грн, заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 16 835,89 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» () судовий збір у сумі 1 831 (одна тисяча вісімсот тридцять одна) грн 62 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К», (місцезнаходження: 02094, місто Київ, вул. Гніздовського Якова, буд.1, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Третя особа: Лимаренко Наталія Василівна (приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу) (місцезнаходження: 14017, місто Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд.37).

Повний текст рішення складено 18.11.2025 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач