Провадження № 22-ц/812/2152/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 листопада 2025 року м. Миколаїв

справа № 488/3913/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Лівінського І.В.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1 ,

подану в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2025 року, постановлену суддею Селіщевою Л.І. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного тексту ухвали не зазначена),у цивільній справі за позовом

ОСОБА_3 до

ОСОБА_2

про встановлення факту проживання однією сім`єю

та поділ майна подружжя,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У вересні 2025 року ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_2 з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна.

У позовній заяві ОСОБА_3 просить суд встановити факт проживання однією сім`єю з кінця березня 2018 року по 27 липня 2019 року без реєстрації шлюбу. В порядку поділу майна подружжя, визнати житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, визнати за нею право власності на 1/2 частку цього будинку та на 1/2 частку у праві власності на рухоме майно - легковий автомобіль VIN KNAPH81ABFA121838, марка KIA SORENTO, 2015 р.в., реєс. НОМЕР_1 . Вантажний автомобіль, VIN НОМЕР_2 , марка RENAULT PREMIUM, 2007 р.в., реєс. НОМЕР_3 . Причіп, VIN НОМЕР_4 , марка SCHWARZ MUELLER SPA-3E, 2008 р.в. Вантажний автомобіль, VIN НОМЕР_5 , марка RENAULT MASTER, 2014 р.в., реєс. НОМЕР_6 .

Разом з позовною заявою ОСОБА_3 подала заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок загальною площею 86,9 кв.м. з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер: :06:053:0009, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2

- накладення арешту на рухоме майно, зареєстроване за ОСОБА_2 , а саме на:

- легковий автомобіль, VIN НОМЕР_7 , марка КІА SORENTO, 2015 р.в., реєс. НОМЕР_8 .

- вантажний автомобіль, VIN НОМЕР_2 , марка RENAULT PREMIUM, 2007 р.в., реєс. НОМЕР_9 .

- причіп, VIN НОМЕР_10 , марка SCHWARZ MUELLER SPA- ЗЕ, 2008 р.в.

- вантажний автомобіль, VIN НОМЕР_5 , марка RENAULT MASTER, 2014 р.в., реєс. НОМЕР_11 .

Також просила заборони ОСОБА_2 , державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам держреєстрації прав, або будь-яким третім особам за дорученням ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на відчуження, обтяження, дарування, передання у користування, оренду або інше розпорядження вищезазначеним майном, до набрання законної сили рішенням суду.

Ухвалою судді від 10.09.2025 року заява про забезпечення позову була задоволена у повному обсязі.

25.09.2025 року ОСОБА_2 , через свого представника - адвоката Мотельчук Ю.І., звернувся до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 , поданого його представником адвокатом Мотельчук Ю.І. про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що на час розгляду клопотання цивільна справа не розглянута, спір по суті не вирішений. Характер спірних правовідносин, суть заявлених позовних вимог, те, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, дають підстави для висновку, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами. Доказів, необхідних для скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_2 суду не надав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Мотельчук Ю.І., посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, ухвалюючи рішення про задоволення позову не обґрунтував належним чином необхідність застосованого виду забезпечення, а саме - за відсутності достеменних доказів, дійшов висновку, що існує реальна загроза невиконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому суд повинен брати до уваги як права позивача, на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу та третіх осіб, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Суд першої інстанції, застосовуючи заходи забезпечення позову, порушив право власності третіх осіб, які не є учасниками справи, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, наклавши арешт на транспортні засоби, які перебувають у їх власності.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що майно, яке є предметом спору, готується до реалізації.

Співмірність заходів забезпечення позову з заявленими позовними вимогами заявницею не доведена.

Узагальнені доводи інших учасників

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_3 не скористалася.

2.Мотивувальна частина

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що, Звернувшись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю та про поділ майна подружжя, ОСОБА_3 просила визнати житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, та визнати за нею право власності на 1/2 його частину.

Також в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частку рухомого майна, а саме:

- легковий автомобіль, VIN НОМЕР_7 , марка KIA SORENTO, 2015 р.в., реєс. НОМЕР_1 ;

- вантажний автомобіль, VIN НОМЕР_2 , марка RENAULT PREMIUM, 2007 р.в., реєс. НОМЕР_3 ;

- причіп, VIN НОМЕР_4 , марка SCHWARZ MUELLER SPA-3E, 2008 р.в.;

- вантажний автомобіль, VIN НОМЕР_5 , марка RENAULT

MASTER, 2014 р.в., реєс. НОМЕР_6 .

Ухвалою судді від 10.09.2025 року заяву позивачки про забезпечення позову задоволено частково, вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на 1/2 частину зазначеного майна. ОСОБА_2 , державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам держреєстрації прав, або будь-яким третім особам за дорученням ОСОБА_2 заборонено вчиняти дії, спрямовані на відчуження, обтяження, дарування, передання у користування, оренду або інше розпорядження вищезазначеним майном, до набрання рішенням суду у справі законної сили.

На час розгляду судом клопотання про скасування заходів забезпечення позову цивільна справа не розглянута, спір по суті не вирішений.

Позиція апеляційного суду

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої-другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З наведених положень закону вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

У частині першій статті 157 ЦПК України визначено, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 визначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування.

За змістом вказаних вище норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатом розгляду справи і вирішенням спору по суті, чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.

У справі, що переглядається, встановлено, що на час розгляду клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Мотельчук Ю.І. про скасування заходів забезпечення позову цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна подружжя, по суті не вирішена, рішення у справі судом не прийнято.

Крім того, колегія суддів враховує, що звертаючись до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову представник ОСОБА_2 , адвокат Мотельчук Ю.І. обґрунтовувала свою заяву неналежністю та безпідставністю з її точки зору, ухвали суду. У той же час такі доводи фактично обґрунтовують незгоду заявника з ухвалою суду про застосування таких заходів забезпечення позову. При цьому чинним процесуальним законом передбачено, що якщо сторона не погоджується з судовим рішенням, вона має право оскаржити його в установленому законом порядку, для чого передбачена відповідна процедура апеляційного та касаційного оскарження.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки скасування заходів забезпечення позову до розгляду даної справи по суті та ухвалення судом відповідного рішення, суперечитиме меті заходів забезпечення позову.

Також колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на вибуття з власності відповідача ОСОБА_2 , та належність третім особам спірного майна - легкового автомобіля VIN KNAPH81ABFA121838, марка KIA SORENTO, 2015 р.в., реєс. НОМЕР_1 ; вантажного автомобіля VIN НОМЕР_2 , марка RENAULT PREMIUM, 2007 р.в., реєс. НОМЕР_3 ; причіпу VIN НОМЕР_4 , марка SCHWARZ MUELLER SPA-3E, 2008 р.в.

Зазначена обставина не може слугувати підставою для скасування заходів забезпечення позову за заявою сторони відповідача, оскільки у такому разі ухвала суду першої інстанції прав відповідача ОСОБА_2 не порушує.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.

Отже, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану його представником - адвокатом Мотельчук Юлією Ігорівною залишити без задоволення.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.Б.Кушнірова

І.В.Лівінський

---------------------------------

Повний текст постанови виготовлено 17 листопада 2025 року