Провадження № 2-п/643/82/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Новакової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву представника ОСОБА_1 адвоката Натини А.О. про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.01.2025 року у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова, ухваленим 27 січня 2025 року у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 5 у розмірі 33 953,50 гривень, заборгованість за кредитним договором № 5 у розмірі 15 563,69 гривень та заборгованість за кредитним договором № 8 у розмірі 14 199,58 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

06 жовтня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 адвоката Натини А.О. надійшла заява про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.01.2025 року у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування заяви останній зазначив, що 03.10.2025 року рахунки ОСОБА_1 були заблоковані і остання звернулась до нього за правовою допомогою. Проаналізувавши сайт АСВП та сайт веб портал «Судова влада», ним було виявлена інформація про судову справу № 643/13665/24 (прийняте в такій заочне судове рішення) та відкрите виконавче провадження на підставі даного рішення. Разом з тим, відповідач не погоджується із заочним рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 27.01.2025 року, та вважає позовну заяву безпідставною та необґрунтованою. Дане рішення виносилося в заочному порядку, передбаченому ст. 280 ЦПК України. Про винесення заочного рішення останній стало відомо під час консультації, яка проводилась 03.10.2025 року. Відповідачка не проживає за адресою реєстрації, а тому не могла отримати будь які процесуальні документи. Також остання не має особистого кабінету в системі Електронний суд, не отримувала жодних документів на електронну пошту, в тому числі будь яких смс повідомлень. Просить суд захистити конституційне право відповідачки, а саме на участь в судовому процесі та надати можливість захистити свої права надавши до суду заперечення щодо вимог в позовній заяві, докази, інше. Вищезазначене свідчить про поважність причин неявки в судове засідання, а також про причин неподання відзиву, що є підставою для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Також зазначає, що коли було виготовлено повний текст рішення суду не зазначено, однак є цілком зрозуміло, що відповідачем пропущено строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення. Однак з урахуванням обставин описаних вище, та з урахуванням того, що про наявність заочного рішення ОСОБА_1 стало відомо лише 03.10.2025 року, а тому крайній строк для подачі даної заяви є 03.11.2025 рік. Однак дана заява подається на 3 день після того, як відповідачка дізналась про заочне рішення. В прохальній частині даної заяви, заявляється вимога про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Крім того, вказує, що у ОСОБА_1 відсутня позовна заява з додатками, тому вони позбавлені можливості належним чином обґрунтувати свої заперечення. Ним в даній заяві ставить прохання про надання доступу до даної справи в системі Електронний суд. Після отримання доступу та вивчення позовної заяви з додатками він зможе належним чином обґрунтувати свої заперечення. Попередньо зазначає, що відповідачка не отримувала коштів в сумі визначеній в рішенні. Також є питання щодо нарахування суми відсотків. Більш детально можна буде описати заперечення щодо вимог позивача після ознайомлення з матеріалами справи.

22 жовтня 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» представник позивача Кущ Я.В. подала заперечення на заяву про перегляд заочного рішення.

Суть заперечень полягала у наступному.

Належна підстава пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем не зазначена. Також відповідач повинна довести об`єктивно непереборні підстави, які унеможливлювали отримання нею поштової кореспонденції за місцем своєї реєстрації. Інформація про судове засідання була висвітлена на офіційному сайті Судової влади, відповідно до встановлених правил. Відповідач не виконувала свої договірні зобов`язання довготривалий строк і відповідач мала також всі підстави припустити, що банк буде ініціювати судове провадження з приводу примусового стягнення заборгованості, враховуючи, що добровільного погашення з боку відповідача не було. До моменту подання Банком позовної заяви, позичальникам-боржникам неодноразово телефонують представники Банку з приводу нагадування про наявність заборгованості та попередження про подання позову у разі її непогашення. Саме обов`язком відповідача є дотримання взятих на себе договірних зобов`язань, встановлено ст.ст. 526, 599 ЦК України. Також обов`язком відповідача є зацікавленість в отриманні інформації щодо своєї заборгованості, а не усуненням від її отримання. Крім того, Відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання. Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Крім того, відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть призвести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення. Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає. Банк вважає, що заява представника Відповідача про перегляд заочного рішення не може бути задоволена.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 05.11.2025 року прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Натини А.О. про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.01.2025 року у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, призначено судове засідання.

У судове засідання представник позивача не з`явився, причини неявки суду не повідомив, проте подав заперечення на заяву про перегляд заочного рішення.

Відповідач та його представник у судове засідання також не з`явились. Від представника відповідача адвоката Натини А.О. надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 20.11.2025 року об 11 год. 30 хв. без його участі. Заяву про перегляд заочного рішення підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про перегляд заочного рішення суду такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду (ч. 3 ст. 288 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що заява про перегляд заочного рішення подана до суду 06.10.2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд».

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного

Крім того, суд звертає увагу на те, що приписами ч. 7 ст. 285 ЦПК України встановлено, що заявник до заяви про перегляд заочного рішення повинен додати докази, на які він посилається.

Як вже було зазначено судом, у відповідності до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Правовий аналіз наведеної норми закону свідчить про обов`язкову наявність двох чітко визначених законодавством підстав для скасування заочного рішення, якими є:

1) неявка відповідача в судове засідання та (або) не повідомлення про причини неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин;

2) докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Зважаючи на посилання сторони відповідача суд зазначає, що розгляд справи за відсутності учасника справи, який згідно з положеннями національного законодавства вважається повідомленим, не може розцінюватись як порушення принципу рівності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення заявник повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення. Таких доказів відповідач та його представник при розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду не надали.

Із заяви відповідача не вбачається одночасна наявність обставин, визначених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, які є підставами для скасування заочного рішення суду.

У заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання на будь-які докази, в розумінні ст. 76 ЦПК України, які мали б істотне значення для правильного вирішення спору та спростовували б висновки суду наведені в заочному рішенні від 27.01.2025, щодо позовних вимог Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк».

Згідно з параграфом 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Христов проти України» («Khristov v. Ukraine», заява № 24465/04), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» («Brumarescu v. Romania», заява №28342/95, п. 61).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу «res judicata», тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» («Ryabykh v. Russia», заява №52854/99, п. 52). Отже, у справі, що розглядається, Суд має визначити, чи органи влади здійснювали свої повноваження порушити та провести екстраординарну процедуру перегляду судової постанови таким чином, щоб забезпечити, наскільки це можливо, справедливу рівновагу між інтересами відповідної особи та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства (див., mutatis mutandis, справи «Нікітін проти Росії» («Nikitin v. Russia», заява №50178/99, п. 57) та «Савінський проти України» («Savinskiy v. Ukraine», заява №6965/02, п. 23).

Суд звертає увагу, що заявником не надано доказів, які могли б істотно вплинути на вирішення спору, і які не були надані суду з причини відсутності сторони в судовому засіданні.

Так в своїй заяві відповідач, не погоджуючись з заочним рішенням суду зазначає, що позивач звертаючись до суду не надав належних доказів та правдивих розрахунків заборгованості. При цьому в запереченнях не надає будь яких розрахунків, що спростовують заборгованість.

Що стосується доводів представника відповідача про те, що відповідач не отримувала коштів у сумі зазначеній в рішенні суд, суд їх відхиляє у зв`язку з тим що, відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Таким чином, оскільки представник відповідача не надав суду доказів, які б не враховувались під час ухвалення рішення й мали на нього суттєвий вплив, суд дійшов висновку, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.258-260,285,287-289,353,355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Натини А.О. про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.01.2025 року у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами- залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не підлягає оскарженню.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя - О.О. Олійник