ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 листопада 2025 року м. Чернівці

справа № 725/7660/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Перепелюк І. Б., Височанської Н.К., Лисака І.Н.,

ознайомившись із апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернівецького районного суду міста Чернівців від 16 жовтня 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

Рішенням Чернівецького районного суду м. Чернівців від 16 жовтня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскаржив його, подавши 17 листопада 2025 року апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню з таких підстав.

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості щодо юридичної особи ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно п.7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Аналіз наведеної правової норми свідчить, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а відтак не мають статусу юридичних осіб.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 522/22225/21, від 27 березня 2024 року у справі № 344/6751/22.

Крім того, за приписами ч.3 ст.356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

За приписами частин п`ятої, восьмої статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Апеляційним судом встановлено, що подана начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 апеляційна скарга очевидно містить факсимільне відтворення підпису керівника, а не особистий підпис, що унеможливлює встановлення вираження справжньої волі особи, чий підпис відтворено, на настання відповідних правових наслідків. Факсиміле з латині «facsimile» - зробити подібне.

Так, фактично це печатка, кліше, що відтворює власноручний підпис, аналог останнього. У свою чергу, підпис це графічне накреслення, що позначає виконавця підпису та наноситься ним із метою посвідчення. Як почерковий об`єкт підпис має характерні риси. Зокрема, це посвідчуваний знак обов`язково певної особи; виконується нею власноруч у вигляді графічного креслення; наноситься на документ із метою посвідчення різних фактів та подій. Отже, факсиміле - це печатка, за допомогою якої відтворюється підпис, який є копією підпису певної особи. Факсиміле від власноручного підпису відрізняється тим, що відсутня можливість стверджувати, що документ містить дійсну волю особи, чий підпис відтворено.

Частиною третьою статті 207 ЦК України передбачено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2021 року у справі №916/3209/20 зазначив, що подання процесуальних заяв з використанням факсимільного відтворення підпису заявника (його представника), що є штампом із зображенням підпису та може бути виготовлений і використаний будь-ким, не може бути доказом волевиявлення особи на підписання відповідного документа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.09.2024 року у справі №930/191/23 зазначила, що підпис - це графічний знак або набір знаків, який особа ставить на документі для підтвердження його автентичності, згоди або авторства. Підпис ідентифікує автора і слугує за для підтвердження того, що особа, яка його підписала, ознайомлена із документом і погоджується з його змістом. В юридичному сенсі, підпис є підтвердженням певної дії, угоди чи зобов`язання і надає документу юридичну силу. Загальноприйнятою практикою є розташування підпису автора документа наприкінці нього. Таке розташування підпису логічно завершує виклад думок автора та підтверджує його згоду з усім написаним вище; до того ж воно відповідає загальним правилам композиції тексту і сприяє його кращому сприйняттю. Отже, належним виконанням вимог процесуального закону щодо підписання письмового документа є здійснення особою підпису після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що оскільки процесуальним законодавством не передбачено інших способів звернення до суду, окрім особистого звернення заявника чи його уповноваженого представника шляхом підписання заяви (скарги) в паперовій або електронній формі, то поданння відповідних заяв (скарг) з використанням факсимільного відтворення підпису певної особи, який є фактично штампом із зображенням, не відповідає вимогам закону та не може бути доказом волевиявлення на підписання документа.

За наведеного колегія суддів приходить до висновку, що скріплення апеляційної скарги підписом скаржника або його представника має бути виконане у спосіб, визначений частини 8 статті 48 та частини 3 статті 356 ЦПК України. Використання в такому випадку факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису ЦПК України не допускається.

На підставі викладеного, згідно пункту 1 частини 5 статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернівецького районного суду м. Чернівці від 16 жовтня 2025 року підлягає поверненню, у зв`язку з тим, що подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, та не містить власноручного підпису особи, яка її подала, а оформлена з використанням факсиміле.

Суд апеляційної інстанції також враховує необхідність забезпечення права особи, яка подала апеляційну скаргу на доступ до правосуддя, встановлене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та роз`яснює право повторного звернення до суду після усунення недоліків, що стали підставою для повернення апеляційної скарги та дотримання рівних прав щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

При цьому, колегія суддів не вбачає порушення у цій справі права на доступ апелянта до суду у зв`язку з поверненням йому апеляційної скарги, оскільки таке повернення зумовлене недотримання останнім положень ЦПК у частині вимог до оформлення апеляційної скарги та не позбавляє права особі з цивільною процесуальною дієздатністю звернення до суду у порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.260, п.1 ч.5 ст.357 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернівецького районного суду м.Чернівців від 16 жовтня 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська

І.Н. Лисак