Провадження № 2/357/5858/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Примак А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

02 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, у якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 квітня 2019 року по 22 серпня 2025 року в сумі 144 424,31 грн.

В обґрунтування позову вказувала, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах між собою, у яких у них народилося двоє дітей донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками дітей записано сторони. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2016 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07 червня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні у справі про стягнення аліментів відповідач позовні вимоги визнав повністю, тому останньому було відомо про ухвалене рішення. Позивачем рішення суду було подано до відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області та 28 квітня 2022 року державним виконавцем Кичкою Т.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68884112. Після відкриття виконавчого провадження відповідач не сплачував аліменти у повному обсязі, через що утворилася заборгованість по їх виплаті. 07 травня 2025 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів і встановлено, що станом на 01 липня 2025 року заборгованість по сплаті аліментів у виконавчому проваджені № 68884112 становить 144 424,31 грн. Сума неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей становить 144 424,31 грн, тобто 100% боргу по аліментах за період з квітня 2019 року по 2 серпня 2025 року включно.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу 02 вересня 2025 року передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи на 07 жовтня 2025 року.

06 жовтня 2025 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Очеретяного О.Г. надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив обґрунтовано тим, що відповідач, будучи обізнаним зі справою та рішенням про стягнення з нього аліментів, з моменту відкриття виконавчого провадження (28 квітня 2022 року) сплачував аліменти на користь позивачки. До відкриття виконавчого провадження, відповідач сплачував аліменти по мірі можливості, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивача, однак в призначенні платежу, не вказував про сплату аліментів, через що державний виконавець не взяв до уваги дані документи, зазначивши про те, що надіслані грошові кошти були допомогою дітям, а не сплатою аліментів. Позивачка з дня набрання рішенням суду від 11 серпня 2016 року законної сили до пред`явлення виконавчого документа до виконання (28 квітня 2022 року) не вживала заходів щодо виконання судового рішення. Тому у позивачки відсутні підстави для нарахування пені по аліментах з квітня 2019 року до квітня 2022 року, а у відповідача відсутня вина у виникнення заборгованості по сплаті аліментів. У період пандемії через спалах корона вірусної хвороби у 2019-2020 роках відповідач втратив роботу і не мав можливості регулярно сплачувати аліменти. З початком збройної агресії РФ проти України, відповідач також не міг офіційно працевлаштуватися та сплачувати регулярно аліменти. З 04 квітня 2025 року відповідач призваний на військову службу в ЗСУ і не має можливості прибути до державного виконавця для подачі документів про проходження військової служби з метою утримання аліментів із грошового забезпечення військовослужбовця. Лише у вересні 2025 року відповідач отримав від державного виконавця постанову про звернення стягнення на заробітну плату і передав дану постанову до військової частини. Тому у відповідач не було умислу на ухилення від сплати аліментів.

06 жовтня 2025 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Очеретяного О.Г. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

07 жовтня 2025 року на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, з проханням задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні 07 жовтня 2025 року відкладено судовий розгляд на 14 листопада 2025 року, для надання можливості стороні позивача скористатися своїм правом на подачу відповіді на відзив на позовну заяву.

В судове засідання 14 листопада 2025 року сторони не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені своєчасно. В попередньо поданих заявах сторони та їх представники просили суд розглядати справу за їх відсутності.

Фіксування судового засідання технічними засобами фіксації не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріал справи судом встановлено наступне:

За період фактичних шлюбних відносин у сторін народилося двоє дітей донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками дітей записано сторони.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2016 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07 червня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття.

28 квітня 2022 року державним виконавцем Кичкою Т.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68884112.

08 травня 2025 року державним виконавцем Кичкою Т.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника.

Згідно розрахунку державного виконавця від 01 липня 2025 року, за період час уз квітня 2019 року та на 01 липня 2025 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів на користь позивача становить 144 424,31 грн.

Позивачем здійснено розрахунок пені за прострочення аліментів станом на 22 серпня 2025 року, згідно з яким загальна сума пені за прострочення сплати аліментів становить 2 326 500,25 грн. Загальна заборгованість за аліментами становить 144 424,31 грн. Враховуючи, що розмір пені перевищує розмір заборгованості, до стягнення підлягає пеня у розмірі такої заборгованості, тобто в сумі 144 424,31 грн.

Відповідачем надано до суду витяг з наказу військової частини від 04 квітня 2025 року призначення на посаду; довідку форма 5 від 30 квітня 2025 року про перебування відповідача на службі за мобілізацією; довідку про виконання бойових завдань за період часу з 02.08.225 по 23.08.2025; постанову державного виконавця від 08.05.2025 про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Статтею 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.

Згідно із частиною третьою статті 71 цього Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У частині восьмій цієї статті зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 зазначеного Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.

Однак, між сторонами спору щодо розміру заборгованості із сплати аліментів не виникало.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Водночас відповідно до частини першої статті 196 СК України, у редакції, чинній на час пред`явлення позову та вирішення спору, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.

За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Судом встановлено, що сума заборгованості на яку нараховується пеня за період часу з 01 квітня 2019 рук по 22 серпня 2025 року становить 2 326 500,25 грн. Загальна заборгованість за аліментами становить 144 424,31 грн.

Розмір пені за період перевищує суму заборгованості по сплаті аліментів, яка станом на 01 липня 2025 року становить 144 424,31 грн.

Враховуючи, що розмір пені перевищує розмір заборгованості, до стягнення підлягає пеня у розмірі такої заборгованості, тобто в сумі 144 424,31 грн, оскільки ч. 1 ст. 196 СК України передбачено, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, на яку вона нараховується.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про відстуність вини у виникнення заборгованості зі сплати аліментів, так як останнім не надано до суду доказів неможливості працевлаштуватися, зокрема довідки про перебування останнього обліку в центрі зайнятості в якості безробітного. Також до суду не надано доказів добровільної сплати відповідачем аліментів на утримання дітей на користь позивачки за весь час прострочення зі сплати аліментів.

Тому суд вважає, що відповідачем не спростовано презумпція вини у невиплаті аліментів та виникненні в останнього заборгованості з їх сплати.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Кожна сторона, відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, згідно з вимогами частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд не бере до уваги твердження відповідача про відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, так як відповідач пояснив у суді про те, що він знав про відкриття щодо нього виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів на користь позивачки.

Крім цього згідно інформації про виконавче провадження, наданої стороною позивача, матеріали виконавчого провадження місять у собі ряд винесених державним виконавцем постанов, зокрема від 13.09.2022 про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України; про звернення стягнення на майно боржника; про арешт майна боржника; про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника від 19.07.2023; про арешт коштів боржника від 26.07.2023; про звернення стягнення на майно боржника від 12.03.20214; про арешт майна боржника від 04.07.2024; про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника від 29.08.2024

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову (144424,31 грн.), але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1444,24 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 квітня 2019 року по 22 серпня 2025 року в сумі 144 424,31 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1444,24 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 . Місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя М. М. Бебешко