РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/884/25

2/609/508/2025

26 листопада 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді: Катерняк О.М.

за участю секретаря судового засідання: Мацишиної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до відповідачки: ОСОБА_1 , вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором,

учасники справи - не з`явилися,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 18 вересня 2025 року до Шумського районного суду Тернопільської області через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

2. Позов обґрунтовано тим, що 01 червня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1403-2878. За його умовами кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 17600 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена % ставка 1,20% в день, стандартна % ставка 1,50% в день, комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. ОСОБА_1 шляхом прийняття кредитних коштів підтвердила виникнення в неї фінансових зобов`язань перед позивачем. Позивач зазначає, що ОСОБА_1 попередньо вже 55 разів оформлювала кредитні відносини з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», попередні кредитні договори завжди погашала, що доводить обізнаність відповідачки з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідачка здійснювала часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1403-2878 від 01.06.2024, шляхом здійснення платежів, зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Проте, свої обов`язки за даним договором ОСОБА_1 належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 26.08.2025 становить 88839,50 грн, з яких: 17600 грн прострочена заборгованість за кредитом, 71068,80 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 170,70 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 9328 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 79511,50 грн. Відтак, позивач просить у цьому позові стягнути з ОСОБА_1 не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 17600 грн, прострочену заборгованість за нарахованими процентами 61911,50 грн, що разом становить 79511,50 грн.

3. 05 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» представником відповідачки ОСОБА_1 адвокатом Собчуком В.К. подано відзив на позов. Відповідач визнає позовні вимоги лише в частині основної суми боргу (тіло кредиту), у межах якої вже здійснено платіж у розмірі 8488,50 грн, що підтверджується поданим самим позивачем розрахунком заборгованості, 9111,50 грн, і в цій частині відповідач зобов`язується добровільно виконати зобов`язання. Зазначає, що відповідачка є дружиною ОСОБА_2 , молодшого сержанта, який проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 29.04.2024 року, що підтверджується довідкою військової частини від 22.10.2025 року № 50/02/10/1-6094. Додатково, згідно з офіційною відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_1 № 4969 від 04.11.2025 року, ОСОБА_2 був призваний на військову службу 29.04.2024 року на виконання Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року. Таким чином, на момент укладення кредитного договору (01.06.2024, о 16:27 год.) відповідачка вже мала статус дружини військовослужбовця, який проходив службу в умовах особливого періоду, що триває в Україні з 2014 року. З огляду на положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на неї поширюються відповідні пільги. Відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, призваним на службу під час мобілізації, на весь час служби, а також іншим військовослужбовцям під час особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності і територіальної цілісності України (зокрема, в районі відсічі збройної агресії РФ), штрафні санкції, пеня, а також проценти за користування кредитом не нараховуються (крім кредитів на житло/авто). Ця соціальна гарантія наразі поширюється як на мобілізованих, так і на інших військовослужбовців, залучених до оборони держави. З 18.05.2024 року набрали чинності зміни до ч.15 ст.14 зазначеного Закону, якими право на «кредитні канікули» було поширено і на подружжя військовослужбовців. Отже, на відповідача, як на члена сім`ї військовослужбовця, прямо поширюється дія ч.15 ст.14 цього Закону. Відповідачка звільнена від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки (штрафів, пені) за зобов`язаннями перед фінансовими установами на час особливого періоду. Банкам і іншим кредиторам, у свою чергу, заборонено нараховувати такі проценти і штрафні санкції; у разі якщо нарахування здійснювалися вони підлягають списанню кредитодавцем. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачки процентів та пені є протиправними. Відповідачка, як член сім`ї військовослужбовця, звільнена законом від сплати процентів і неустойки в особливий період, а нараховані позивачем проценти і штрафні санкції взагалі не підлягали нарахуванню та стягненню. Враховуючи наведене, вважає, що позовні вимоги в частині процентів і пені не підлягають задоволенню. Також просить суд віднести на позивача витрати на правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом цієї справи на загальну суму 9070,00 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

4. Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду на 15 жовтня 2025 року.

5. Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року судове засідання відкладено на 05 листопада 2025 року за клопотанням сторони відповідача.

6. Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року судове засідання відкладено на 26 листопада 2025 року за клопотанням сторони відповідача, а також для надання часу позивачу на подання відповіді на відзив.

7. Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач клопотав про розгляд справи без участі їх представника.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Собчука В.К. також надійшла заява про розгляд справи без участі відповідачки та її представника.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

9. Судом встановлено, що 01 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1403-2878 продукту «НА ВСЕ».

Вказаний кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений.

Позичальнику надано одноразовий ідентифікатор А7168 для підписання кредитного договору №1403-2878 від 01.06.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

10. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 кредитного договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на наступних умовах, визначених цим договором. Кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому, цим договором.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.9 загальний розмір Кредиту становить 17600 гривень, дата надання/видачі Кредиту: 01 червня 2024 року, строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення кредиту 27 березня 2025 року.

11. Так, установлено судом, та не оспорюється відповідачкою, що між нею та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 01.06.2024 укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1403-2878.

Факт отримання кредитних коштів у вигляді відкриття кредитної лінії у сумі 17600 грн також не оспорюється відповідачкою.

12. Згідно із запереченнями ОСОБА_1 , відповідачка визнає позовні вимоги лише в частині основної суми боргу (тіло кредиту), у межах якої вже здійснено платіж у розмірі 8488,50 грн, що підтверджується поданим самим позивачем розрахунком заборгованості, 9111,50 грн, і в цій частині відповідач зобов`язується добровільно виконати зобов`язання, а відтак просить залишити до задоволення лише частину позовних вимог щодо основної суми боргу (тіла кредиту) в розмірі 9111,50 грн, яка не оспорюється відповідачем та визнається нею.

13. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №1403-2878 від 01.06.2024, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 26.08.2025, загальна заборгованість відповідача становить: 88839,50 гривень та складається з: основного боргу 17600 гривень, залишок відсотків 71068,80 гривень, залишок комісії 170,70 грн.

Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УKP КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 9328 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором розмірі 79511,50 гривень.

Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме:

- прострочену заборгованість за кредитом - 17600 гривень;

- прострочену заборгованість за нарахованими процентами 61911,50 гривень,

що разом становить 79511,50 гривень.

Крім того, із розрахунку заборгованості слідує та підтверджено відповідачкою, що нею було здійснено часткову оплату в рахунок кредиту, а саме 16.06.2024 на суму 8488,50 грн.

ІV. Оцінка Суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

14. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

15. У відповідності до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

16. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

17. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

18. Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

19. За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

20. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

21. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

22. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

23. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі N 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі N 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року N 127/33824/19.

24. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

25. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

26. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

27. Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі.

28. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію".

Зокрема, в ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

29. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , уклавши договір №1403-2878 від 01.06.2024 в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодилася з умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, а тому, на думку суду цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відтак, суд вважає, що умови кредитного договору №1403-2878 від 01.06.2024 є чіткими та зрозумілими, що виключає можливість їх неоднозначного трактування сторонами, а тому, позивачем доведено, що між сторонами 01 червня 2024 року укладено договір про відкриття кредитної лінії №1403-2878, ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в розмірі 17600 гривень та зобов`язалася сплачувати проценти у розмірі та в строк, визначеними договором.

30. Проте, слід зазначити, що відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Сталою практикою Верховного Суду підтверджено, що пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою, дія якої поширюється на всіх військовослужбовців в розумінні п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» без виключення (Постанова Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 522/12270/15-ц; Постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №175/377/16-ц; Постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №521/9626/15- ц; ), у тому числі на військовослужбовців за контрактом (Постанова Верховного Суду від 14.05.2021 у справі №502/1438/18), офіцерів запасу (Постанова Верховного Суду від 18.01.2023 у справі №642/548/21), тощо.

31. Дослідивши надані відповідачкою докази, встановлено, що 16 липня 1995 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , укладений шлюб, який зареєстрований Темногаєцькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, про що складено актовий запис за №5, що підтверджується повторним Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 . Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 ».

Відповідно до Довідок №4963 від 04.11.2025 та №4964 від 04.11.2025, наданих начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 слідує, що військовозобов`язаний ОСОБА_2 , 1975 р.н., на виконання Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022, 29 квітня 2024 року був призваний на військову службу у військову частину НОМЕР_1 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.04.2024.

Дана інформація підтверджується Довідкою №50/02/10/1-6094 від 22.10.2025, наданою першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України начальником штабу полковником ОСОБА_6 , відповідно до якої вбачається, що молодший сержант ОСОБА_2 , 1975 року народження, дійсно проходить військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 29.04.2024 наказ №126 по теперішній час.

32. Дослідивши та оцінивши вказані докази, суд дійшов висновку, що відповідачка ОСОБА_1 підпадає під категорію осіб, на яких розповсюджуються та до яких застосовуються норми ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а отже вимога про стягнення з неї заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом не ґрунтується на нормах закону, та як наслідок не підлягає задоволенню.

33. Стосовно стягнення з відповідачки простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 17600 грн, суд зазначає наступне.

Із розрахунку заборгованості слідує та підтверджено самими сторонами, що ОСОБА_1 було здійснено часткову оплату в рахунок кредиту, а саме 16.06.2024 на суму 8488,50 грн. А тому, у зв`язку з відсутністю правових підстав для нарахування процентів за користування кредитом під час дії особливого періоду у зв`язку зі статусом відповідача як члена сім`ї (дружини) військовослужбовця, що прямо передбачено ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», сплачену суму в розмірі 8488,50 грн слід зарахувати на погашення простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 17600 грн та стягнути з відповідачки лише 9111,50 грн заборгованості, яка не оспорюється відповідачкою та визнається нею.

34. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

35. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

36. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

37. Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).

38. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.77-ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

39. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Розглядаючи справу в межах доводів та поданих доказів, суд дійшов висновку про доведеність відповідачкою аргументів щодо застосування стосовно неї норм ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9111,50 грн. В іншій частині позовні вимоги є безпідставними та такими, що суперечать вимогам законодавства (нарахування та стягнення процентів за користування кредитом), а тому не підлягають задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

40. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ч. 1 ст.141 ЦПК України, за змістом якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 2422,40 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8), що підтверджується платіжною інструкцією №77579 від 11.09.2025.

Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №1403-2878 від 01.06.2024 частково обґрунтованими і задовольнив їх на суму 9111,50 грн, що складає 11,46% від ціни позову (9111,50 грн / 79511,50 грн х 100%), тому із відповідача на користь позивача, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 277,61 грн, тобто 11,46% від розміру сплаченого позивачем судового збору (2422,40 х 0,1146).

Щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

41. Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

42. Частиною 1 статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

43. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

44. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідачки надано суду:

-Договір №14/10/25 від 14.10.2025 про надання правничої допомоги, укладений між Адвокатським бюро «Віктора Собчука» та ОСОБА_1 ;

-Додаткову угоду 1 до договору про надання правничої допомоги №14/10/25 від 14.10.2025 укладену між Адвокатським бюро «Віктора Собчука» та ОСОБА_1 24 жовтня 2025 року;

-Акт про прийняття-передачі наданих послуг №1 до додаткової угоди №1 від 24 жовтня 2025 року до договору про надання правничої допомоги №14/10/25 від 14 жовтня 2025 року;

-Прибутковий касовий ордер №6 від 04.11.2025 на суму 9070 грн та квитанцію до прибуткового касового ордеру №6 від 04.11.2025.

45. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги, наданої відповідачці, становить 9070 грн.

Пропорційно розміру позовних вимог, у задоволені яких відмовлено 88,54% (100% - 11,46% = 88,54%), розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги становить 8030,58 грн (9070 х 88,54% / 100%).

46. Підстав, передбачених положеннями статті 141 ЦПК України, для зменшення вказаних витрат, судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 614, 629, 1046, 1048-1050 Цивільного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1403-2878 від 01.06.2024 в розмірі 9111,50 (дев`ять тисяч сто одинадцять гривень 50 копійок) грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 9111,50 (дев`ять тисяч сто одинадцять гривень 50 копійок) грн.

3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» сплачений судовий збір в сумі 277,61 (двісті сімдесят сім гривень 61 копійку) грн.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 8030,58 (вісім тисяч тридцять гривень 58 копійок) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 26 листопада 2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», , місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК