Справа № 548/604/25
Провадження №2/548/382/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Калініченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач ОСОБА_1 не виконала взяті на себе за кредитними договорами №79217438 від 08.04.2024 року та №2441646 від 01.03.2024 року зобов`язання, а саме: у встановлений договором строк не повернула одержані кредити.

Позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 31 344, 00 грн. та судові витрати: судовий збір у сумі 3 028, 00 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 12.03.2025 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.04.2025 року відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 14.07.2025 року витребувано докази, підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання представник ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про місце, дату та час розгляду справи.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_1 просила суд відмовити в задоволенні позову, оскільки не має доказів того, що матеріали справи не містять доказів перерахування грошових коштів за укладеними кредитними договорами на рахунок відповідача; сума заборгованості в позові ідентична сумі заборгованості у первісного кредитора, позивач не надав доказів відступлення прав вимоги саме по кредиту відповідача та те, що плата за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором є нікчемною.

У відповіді на відзив представник позивача заперечував проти аргументів відповідача, вказуючи на те, що грошові кошти перераховані на рахунок відповідача, підписуючи кредитний договір, відповідач погодився з умовами їх надання, усвідомлюючи правові наслідки такої згоди, а укладання угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим. Сума заборгованості в позові ідентична сумі заборгованості у первісного кредитора. Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, вцілому заперечивши позовні вимоги. Вказав, що договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача. На підставі викладеного відзив представника відповідача просив не брати до уваги як безпідставний та необґрунтований, позовні вимоги просив суд задовольнити в повному об`ємі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписала кредитний договір №79217438 від 08.04.2024 року, відповідно до якого товариство надало їй кредит.

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписала кредитний договір №2441646 від 01.03.2024 року, відповідно до якого товариство надало їй кредит.

У відповідності до умов договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договорів.

Електронні правочини укладаються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Тобто, укладання угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором (позикодавцем) не було б укладено, що і є доказом фактичного підписання оригіналів кредитних договорів та надання йому примірника оригіналів договорів.

Згідно укладеного договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №30 від 19.08.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №79217438 від 08.04.2024 року в сумі 20 124, 00 грн., яка складається з наступного: 9 000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 750, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4 374, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою; 0, 00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Відповідно до Реєстру боржників №31 від 25.09.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2441646 від 01.03.2024 року в сумі 11 220, 00 грн., яка складається з наступного: 3 000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 220, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою; 0, 00 грн. - сума заборгованості за пенею.

В законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги.

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 та 18.10.2023 у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012 ).

Обов`язковість доведення наявності факту порушення спірною угодою прав та/або інтересів позивача, який не є стороною правочину, узгоджується з позицією Пленуму Верховного Суду України, викладеною в абзаці 5 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

В той же час відповідач не навів та, відповідно, не довів, які саме його права та законні інтереси порушені вищевказаними правочинами.

Таким чином, договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача.

Таким чином, ОСОБА_1 має вищевказані непогашені заборгованості перед ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних (позичкових) коштів за укладеними з первісними кредиторами, договорів, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором (позикодавцем), а дані документи відповідно до п.35 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Згідно ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта є банківською таємницею.

Крім того, позивач не зобов`язний надавати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком, отже на нього дія положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються (Постанова Київського апеляційного суду по справі № 381/1311/23 від 25.06.2024)

Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявив. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надав.

Відповідачем при підписанні договору позики не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначеного договору.

Відповідач з умовами кредитних договорів, була ознайомлена та з ним погодилася. Зазначені умови кредитних договорів не визнані недійсними в установленому законом порядку.

Відповідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 526, ч.1 ст.625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно вимог ст.ст. 1054, 1055, 1049, 546 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.1050 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки стороною відповідача не спростовано, а стороною позивача підтверджено виписками за договором №б/н за період з 01.03.2024 по 05.03.2024 року та 08.04.2024 по 12.04.2024 АТ КБ «Приватбанк» від 23.07.2025 року (а.с.165-167) факт отримання відповідачем за кредитним договором №79217438 від 08.04.2024 року позики в сумі 9 000, 00 грн. та кредитним договором №2441646 від 01.03.2024 року позики в сумі 3 000, 00 грн., то вимоги позивача в частині стягнення цих заборгованостей є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором №79217438 від 08.04.2024 року, слід зазначити наступне.

Згідно п.п. 2.2 кредит надано на 30 днів, процентна ставка - 2, 50%.

Тому відсотки за період з 08.04.2025 року по 07.05.2025 року 9000*2, 50%*30 днів = 7 290, 00 грн.

Отже, сума відсотків за користування кредитом повинна становити 7 290, 00 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором №2441646 від 01.03.2024 року , слід зазначити наступне.

Згідно п.п. 2.2 кредит надано на 30 днів, процентна ставка - 2, 50%.

Тому відсотки за період з 08.04.2025 року по 07.05.2025 року 3000*2, 50%*30 днів = 7 290, 00 грн.

Отже, сума відсотків за користування кредитом повинна становити 2 250, 00 грн.

У постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що тлумачення умов укладеного сторонами справи договору щодо наслідків порушення відповідачем строків повернення позичених коштів має здійснюватися у системному взаємозв`язку з положеннями чинного законодавства, які регулюють загальні засади та умови настання цивільно-правової відповідальності, в тому числі за порушення грошового зобов`язання, враховуючи, що за пунктом 22 частини першої статті 92 Конституції України засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року при розгляді справи № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18, висловила правову позицію , що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Нарахування процентів за користування кредитом (кредитними коштами), про стягнення яких просить позивач, є відмінним від порядку та періоду нарахування платежів, що здійснюються за порушення зобов`язання за кредитним договором, зокрема відповідно до статті 625 ЦК України, як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. В охоронних/спірних правовідносинах права та інтереси кредитора мали б бути забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на вищенаведене, вимоги позивача про стягнення процентів за користування кредитом, нарахованих поза межами строку кредитування, є необґрунтованими. Позивач вимог про стягнення з позичальника встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень статті 625 ЦК України не заявляв.

Згідно вимог ст.ст. 1054, 1055, 1049, 546 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до положень ст. 526, ч.1 ст.625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована.

З врахуванням вказаного, суд вважає, що зазначена сума заборгованості, вказана позивачем в розрахунку заборгованості по договору, доданого до позовної заяви, обрахована вірно і, оскільки ОСОБА_1 істотно порушила умови договору, зокрема односторонньо відмовилася від зобов`язання по поверненню отриманих кредитів, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для примусового стягнення з неї визначеної позивачем заборгованості за кредитом.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 080, 88 грн., що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 280 -283 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») загальну заборгованість за кредитними договорами 21 540, 00 (двадцять одну тисячу п`ятсот сорок гривень 00 копійок) грн., яка включає:

- заборгованість за кредитним договором №79217438 від 08.04.2024 року в сумі 16 290, 00 грн., яка складається з наступного: 9 000, 00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 7 290, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- заборгованість за кредитним договором № 2441646 від 01.03.2024 року в сумі 5 250 грн., яка складається з наступного: 3 000, 00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 2 250, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 2 080, 88 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Сторони справи:

Позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", що знаходиться за адресою м. Бровари Київської області, вул. Лісова, 2, поверх 4;

Представник позивача - Какун Анна Станіславівна, що знаходиться за адресою м. Бровари Київської області, вул. Лісова, 2, поверх 4;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 21.11.2025 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна