КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 758/5401/24

номер провадження 22-ц/824/13583/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: представник позивача Базюкевич Є.В.в режимі відеоконференції,

представник відповідача Люта В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року /суддя Захарчук С.С./

у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Укрсиббанк» (далі - АТ «Укрсиббанк) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії. Просив визнати противоправними дії АТ «Укрсиббанк» щодо відмови надати на його запит із вхідним № 136/57-1-05-/32 від 16.03.2023 доступ, інформацію та документи стосовно своїх персональних даних. Просив зобов`язати АТ «Укрсиббанк» надати на його запит інформацію та документи стосовно своїх персональних даних.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 106-111/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що запит від 16.03.2023 був поданий особисто у відділенні банку за адресою АДРЕСА_1 , з пред`явленням паспорта громадянина України та довідки про присвоєння РНОКПП, на другому примірнику запиту працівником банку зроблено відмітку - відбиток штемпеля з реєстраційним номером №136/57-1-05-/32 від 16.03.2023; під час спілкування з працівником банку після короткої перевірки була встановлена наявність грошових коштів на рахунку, відкритому на ім`я позивача; у відповіді банку від 22.03.2023 № 11/6461 зазначено неправдиву інформацію про подання запиту поштою та неможливість ідентифікації; банк не дотримався строків розгляду запиту (ч. 5 ст. 16 Закону № 2297-VI); нова підстава відмови (відсутність реквізитів паспорта) не була вказана в офіційній відповіді банку, а з`явилася лише у відзиві представника; запит містить унікальний ідентифікатор - РНОКПП, достатній для ідентифікації; частина інформації не є банківською таємницею (факт обробки ПД, джерела збирання, треті особи тощо); суд вийшов за межі позову, порушив принцип диспозитивності (ст. 5, 263 ЦПК України); представник банку Люта В.В. не підтвердила повноваження (відсутні докази самопредставництва чи адвокатського договору).

Відповідач АТ «Укрсиббанк» у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення, посилаючись на те, що запит від 16.03.2023 не містить реквізитів документа, що посвідчує особу (п. 1 ч. 4 ст. 16 Закону № 2297-VI), тому право на доступ до інформації не виникло (ч. 6 ст. 16 Закону № 2297-VI); спосіб подання запиту (особисто чи поштою) не впливає на обов`язок зазначити реквізити; ідентифікація можлива лише за документом, перелік якого визначено ст. 13 Закону «Про Єдиний державний демографічний реєстр…»; 05.05.2025 позивач подав новий запит (вх. № 2250/м), в якому вже зазначив паспортні дані, і банк його задовольнив 04.06.2025 (вих. № 11/5376), надіславши відповідь на e-mail позивача; предмет спору припинив існування; повноваження представника підтверджені довіреністю, що є достатнім (постанова ВС від 27.03.2019, справа № 904/4098/18).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представників позивача та відповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 16.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Укрсиббанк» із запитом про надання інформації та копій документів (вх. № 136/57-1-05/32) (далі-запит), копію якого долучено до матеріалів справи апеляційним судом.

У вказаному запиті ОСОБА_1 просив АТ «Укрсиббанк» надати йому:

доступ до своїх персональних даних, наявних у АТ «Укрсиббанк»;

інформацію про наявність відкритих на його ім`я у Банку рахунків будь-яких видів, інформацію про суми залишків на таких рахунках;

відповідь про те, чи обробляються його персональні дані Банком, а також надати йому зміст таких персональних даних;

письмове повідомлення про джерела збирання, місцезнаходження своїх персональних даних, мету їх обробки, місцезнаходження або місце проживання (перебування) володільця чи розпорядника персональних даних;

інформацію про умови надання доступу до своїх персональних даних, зокрема інформацію про третіх осіб, яким передаються чи передавались його персональні дані;

копії всіх документів з його підписом, в тому числі, але не виключно: заяви, договори, додатки, повідомлення, згоди на обробку персональних даних;

копії електронних документів, погоджених від його імені та способи такого погодження (смс, разовий пароль тощо);

інформацію про наявність і суму його заборгованості перед Банком та підстави її виникнення.

22.03.2023 начальник Центру якості клієнтського обслуговування АТ «Укрсиббанк» Чорна О.О. надала відповідь на вказаний запит, в якій зазначила, що на підставі даного звернення поштою, Банк не може ідентифікувати особу, та попросила заявника звернутися до банку для проведення процедури ідентифікації особи відповідно до вимог чинного законодавства України (вих. №. 11/6461).

13.04.2023 АТ «Укрсиббанк» повторно повідомило ОСОБА_1 про те, що Постановою Правління НБУ № 492 від 12.11.2003 була передбачена можливість відкриття рахунку та отримання персональних даних в рамках взаємовідносин укладеного Договору про обслуговування виплати заробітної плати та інших виплат співробітникам Клієнта в безготівковій формі.

Посилаючись на пункт 24 розділу ІІ в редакції Постанови Національного банку № 162 від 27.12.2019, зазначило, що банк під час укладення договору банківського вкладу або договору банківського рахунку на користь третьої особи здійснює ідентифікацію та верифікацію особи/представника такої особи, яка відкриває рахунок, а особи, на користь якої укладено договір і відкрито рахунок, - під час пред`явлення цією особою до банку першої вимоги або вираження нею іншим способом наміру використати цей рахунок. Відкриття рахунку відбувається на підставі положень про те, що клієнт гарантує банку наявність згоди фізичної особи на відкриття рахунку.

У зв`язку з чим, видаткові операції за рахунками здійснюються після звернення фізичної особи до банку, пред`явлення документів, що дають змогу банку верифікувати клієнта.

Крім того, позивача було повідомлено про те, що банк гарантує виконання всіх прав суб`єкта персональних даних згідно з Законом України «Про захист персональних даних». Персональні дані обробляються банком в межах договору банківського рахунку з метою обслуговування клієнта.

Для можливості надання відповідей на зазначені у зверненні питання роз`яснило ОСОБА_1 про можливість звернення до відділення банку № 953, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 для проведення процедури його ідентифікації відповідно до вимог чинного законодавства України та укладення договору банківського рахунку.

Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції вірно керувався ч. 4, ч. 6 ст. 16 ЗУ «Про захист персональних даних» про те, що у запиті обов`язково зазначаються реквізити документа, що посвідчує особу, а право на доступ виникає лише за умови надання такої інформації; ст. 60, п. 1 ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» про те, що інформація про рахунки, операції, заборгованість є банківською таємницею та розкривається лише за запитом фізособи; ч. 2 розділу 3 Постанови НБУ № 267 від 14.07.2006 про те, що письмовий запит фізособи засвідчується нотаріально або керівником відділення за умови ідентифікації.

Судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що запит ОСОБА_1 від 16.03.2023 не містить реквізитів документа, що посвідчує особу, тому відповідно до ч. 6 ст. 16 ЗУ «Про захист персональних даних» право на доступ до персональних даних у позивача не виникло; відмова банку є правомірною, оскільки ґрунтується на вимогах закону; частина інформації стосується банківської таємниці, яка потребує додаткової верифікації; позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги, зокрема про особисте подання запиту, фактичну ідентифікацію, неправдивість інформації про пошту, достатність РНОКПП, - не спростовують висновків суду першої інстанції.

Так, вимоги ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про захист персональних даних» є обов`язковими незалежно від способу подання запиту. Навіть за особистого подання письмовий запит повинен містити реквізити документа, що посвідчує особу. Відсутність таких реквізитів унеможливлює виникнення права на доступ. РНОКПП не є документом, що посвідчує особу (ст. 13 Закону «Про Єдиний державний демографічний реєстр…»).

Інформація про пошту у відповіді від 22.03.2023 не впливає на законність відмови, оскільки основна підстава - відсутність реквізитів. Суд розглянув спір у межах заявлених вимог (ст. 263 ЦПК України).

Отже, суб`єкт персональних даних має право на одержання будь-яких відомостей про себе у будь-якого суб`єкта відносин, пов`язаних з персональними даними, за умови надання наступної інформації: прізвища, ім`я та по батькові, місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує фізичну особу, яка подає запит.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документами, що посвідчують особу є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну; тимчасове посвідчення громадянина України; посвідчення водія; посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; посвідка на постійне проживання; посвідка на тимчасове проживання; картка мігранта; посвідчення біженця; проїзний документ біженця; посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту. Як установлено судом, запит ОСОБА_1 про надання інформації (вх. № 136/57-1-05/32) від 16.03.2023 не містить вказівки на реквізити документа, що посвідчує особу, яка подає запит. Особиста подача звернення до банку, не спростовують відсутності обов`язкових реквізитів для ідентифікації.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та ґрунтуються на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: