Справа № 466/6923/25
Провадження № 2/466/2978/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» звернулося до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №2363010 від 15.11.2020 у розмірі 32648,20 грн., а також сплачений при поданні даного позову судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.11.2020 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 2363010, відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти в гривні у розмірі 15000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору.

08.04.2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення прав вимоги №66- МЛ. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №2363010 від 15.11.2020 року.

Станом на дату подання позовної заяви заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 32648,2 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 13338 грн.; заборгованість за відсотками 18260,2 грн.; заборгованість за комісією 1050 грн. Зазначає, що Відповідачу було надіслано Досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак така була залишена відповідачем без реагування.

Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити.

08 серпня 2025 від представника відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що грошові кошти по кредитним договорам були зараховані на банківський рахунок який належить ОСОБА_1 , що суперечить ст. 1046 ЦК України, оскільки договір позики є укладеним з моменту передання грошей, а за відсутності доказів передання та /або перерахування грошових коштів ОСОБА_1 , вказані договори є неукладеними. Також я хочу зазначити, що ОСОБА_1 не підписував правила кредитування, які розміщені на веб -сайті (кредитного договору №2363010). Крім того, ТОВ «Мілоан» у відомостях про щоденні нарахування та погашення зазначає нарахування комісії за оформлення кредиту, нарахування процентів згідно пункту 1.5.2 договору, сплати комісії за пролонгацію, нарахування комісії, нараховував до 29.03.2021 року, не беручи до увагу п 1.3 кредит надається строком на 30 днів з 15.11.2020 до 15.12.2020 року а нарахування процентів за межами договору є неприпустимо. Нарахування повинно здійснюватися в межах строку кредитування, який становив 30 днів. Тому, позовні вимоги щодо Кредитного договору №2363010 від 15.11.2020 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Як вбачається з Кредитного договору №2363010 від 15.11.2020, сума кредиту складала 15000 грн., строк кредиту 30 днів, сума до сплати процентів 3960,0 грн., сукупна вартість кредиту 20010,00 грн. Крім того, позивачем не надані докази перерахування коштів на виконання умов договорів про відступлення прав вимоги за кожним договором. Надані позивачем розрахунки кредитної заборгованості та витяги з реєстру боржників що не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підтверджували розмір заборгованості ОСОБА_1 , яку відступив первісний кредитор, не є безспірними доказами існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. Крім того, просить суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову ТзОВ "фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором у зв`язку зі спливом позовної давності. Як зазначає позивач в своїх додатках кредит був надано до 15.12.2020 року і не повернення буде вже 16.12.2020 року тобто ТОВ «Мілоан» знав про порушення свого права вже 16.12.2020 року строк позовної давності загальний 3 роки і сплив 16.12.2023 року. Про відступлення прав вимоги №66-МЛ підписаний 08 квітня 2021 року, якщо розраховувати строк з моменту підписання договору, то строк позовної давності закінчився 09 квітня 2024 року, тобто ще в минулому році. У зв`язку із вищенаведеним просить суд у задоволенні даного позову відмовити.

13 серпня 2025 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив, у якому зазначає, що відповідач був належним чином проінформований з умовами договору і погодився з ними, шляхом його підписання. На підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором Товариством надано Платіжне доручення за кредитним договором № 2363010 від 15.11.2020 року. Твердження відповідача, що Позивачем не доведено наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором є безпідставним. Надане Платіжне доручення за кредитним договором № 2363010 від 15.11.2020 року містить усі необхідні реквізити, а, отже, може вважатися первинним документом. Відсутність у матеріалах справи виписок з особових рахунків не свідчить про відсутність у Відповідача заборгованості, оскільки згідно з п. 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача. Зазначає, що позивачем було долучено до позовної заяви копію Відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 2363010 від 15.11.2020 року, з яких вбачається , що відповідач неодноразово сплачував комісію за пролонгацію. Таким чином, нарахування процентів після 15.12.2020 здійснювалося правомірно згідно положень договору про продовження строку кредитування. Отже, ОСОБА_1 свідомо уклала даний договір, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики у зв`язку з його прийняттям. Кредитодавцем у свою чергу чітко виконані усі умови договору, у тому числі щодо нарахування процентів за кредитним договором № 2363010. Крім того, зазначає, що останні суми на погашення заборгованості та процентів внесені відповідачем 13.01.2021 року. З урахуванням «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, а також того факту, що станом на день розгляду вказаної справи термін дії воєнного стану продовжений, позивачем не пропущено строк для звернення з вказаним позовом до суду.

25 серпня 2025 від представника відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшли заперечення, у яких зазначає, що в позовній заяві позивач зазначає що для підтвердження потрібний особовий підпис або інші дані що можуть змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, але водночас позивач зазначає мобільний номер телефону НОМЕР_1 , який ніколи відповідачу не належав і кому належить даний номер мобільного телефону йому невідомо, водночас у позовній заяві позивач зазначає дійсний мобільний телефон НОМЕР_2 відповідача. Номера мобільних телефонів відповідача та особі якої було ідентифіковано є різними. Позивач також зазначає що ТОВ Фінансова компанія Кредит-капітал разом з позовною заявою надіслала до суду клопотання про витребування доказу, які підтверджували перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 . Надайте підтвердження, що перерахунок коштів саме ТОВ Мілоан до ОСОБА_1 було здійснено. Дане підтвердження було б належним доказом отримання кредиту, а не отримання підтвердження було б доказом що ТОВ Мілоан та ТОВ Фінансова компанія Кредит-капітал, вчинили кримінально караного злочину. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком, на підтвердження права грошової вимоги позивача до відповідача та щодо визначеного ним у позовній заяві розміру заборгованості за кредитними договорами №2363010. Просить у задоволенні позову відмовити та застосувати строк позовної давності.

В судове засідання представник позивача не з`явився, проте у матеріалах справи просить суд здійснювати розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, проте від її представника адвоката Колесника О.О. надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, у задоволенні позову просив відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та запереченні.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що 15.11.2020 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 2363010, відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти в гривні у розмірі 15000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, сума кредиту становить 15000.00 грн. у валюті: Українські гривні.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, кредит надається строком на 30 днів з 15.11.2020.

Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 15.12.2020.

Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору, загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити Позичальник за цим Договором (без врахування суми (тіла) кредиту) складає 5010.00 грн. в грошовому виразі та 406.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 20010.00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтована реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а Кредитний договір залишиться чинним протягом погодженого строку та що Позикодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі.

Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору, комісія за надання кредиту: 1050.00 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п. 1.5.2. Кредитного договору, проценти за користування кредитом: 3960.00 грн., які нараховуються за ставкою 0.88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована.

Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору, стандартна (базова) процентна від ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2.3 цього Договору.

Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору, Цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини, набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 Договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору відправлені Товариством кредитні кошти не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті.

Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором №76780, надісланим смс-повідомленням на належний позивачу фінансовий номер телефону: НОМЕР_1 , який вказаний при її ідентифікації на сайті, після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якій в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, що підтверджується Платіжним дорученням на користь Відповідача від ТОВ Мілоан № 2363010 від 15.11.2020 року, а отже акцептовано умови Договору, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Крім того, судом була винесена ухвала від 25.09.2025 про витребування доказів у вказаній цивільній справі, а саме: витребувати в АТ КБ «Приватбанк» інформацію: чи належить банківська карта з прихованим номером № НОМЕР_3 ОСОБА_1 ; чи була успішною транзакція здійснена 15.11.2020 року на банківську картку НОМЕР_3 в сумі 15000 грн. з призначенням платежу «кошти згідно договору 2363010 », якщо так, то: чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_3 ; чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № НОМЕР_3 .

27 жовтня 2025 на адресу суду з АТ КБ «Приватбанк» на виконання вказаної ухвали надійшла відповідь, у якій зазначено, що клієнт ОСОБА_1 верифікована шляхом підписання Анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 03.01.2020, на ім`я якої в Банку емітовану карту № НОМЕР_4 , на яку 15.11.2020 здійснено переказ 15000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Положенням ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Окрім цього, сторони узгодили графік платежів, який є Додатком №1 до Договору про споживчий кредит №2363010 від 15.11.2020.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2363010 від 15.11.2020 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 32648,20 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 13338 грн.; заборгованість за відсотками 18260,2 грн.; заборгованість за комісією 1050 грн.

08.04.2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення прав вимоги №66- МЛ. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №2363010 від 15.11.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При укладенні зазначеного кредитного договору відповідач ОСОБА_1 та первісний кредитор ТОВ «Мілоан» погодили суму кредиту, строк кредиту, порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення процентів, порядок повернення (виплати) кредиту та сплати процентів, інші умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами першою, другою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

З огляду на те, що відповідачем не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості, суд, приймає вказаний розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ.

Позивачем на адресу відповідача скеровувалась досудова вимога, щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Однак, станом на день розгляду справи, вказана вимога відповідачем була проігнорована, зобов`язання за кредитним договором належним чином ним не виконано.

Щодо строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч.ч.1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З позовною заявою позивач звернувся до суду 21.07.2025. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, з 02.04.2020 (дата набрання чинності Законом від 30 березня 2020 року № 540-IX) продовжені строки позовної давності, у тому числі: загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України); спеціальна позовна давність для окремих видів вимог (ст. 258 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово було продовжено. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2120-IX у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України, продовжуються на строк його дії.

Законом України від 8 листопада 2023р. № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» було внесені зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, пункт 19 викладено у наступній редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Отже, з 15 листопада 2020 року строки, визначені, зокрема, статтею 257 ЦК України продовжуються і на даний час, тому відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про застосування строків позовної давності.

Враховуючи наведене вище, оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконала зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, останньою не надано обґрунтованих спростувань вимог позивача, а позивач отримав право вимоги за таким кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №2363010 від 15.11.2020 в розмірі 32648,20 грн.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1-3ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положення статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано: договір про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025, укладеного між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК «Кредит-Капітал», з однієї сторони, та Адвокатським об`єднанням «Апологет», в особі Адвоката, Керуючого партнера Усенко Михайло Ігоровича, з другої сторони; ордер ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК «Кредит-Капітал» на надання правничої допомоги серії ВС № 1381377 на ім`я ОСОБА_3 »; акт №958 наданих послуг від 06.07.2025 на загальну суму 8000 грн. з детальним описом наданих послуг.

Зважаючи на викладене, враховуючи предмет позову, час, витрачений адвокатом для надання послуг, з урахуванням обсягу роботи, зазначеного в детальному розрахунку наданих правничих послуг, та кількості годин, необхідних, з точки зору суду, для його виконання фахівцем у галузі права, з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що сума 8000,00 грн. не є співмірною, а відтак, приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн., що буде за даних обставин справи буде справедливим і співмірним відшкодуванням таких.

Таким чином суд вважає можливим задовольнити вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу частково у розмірі 2000,00 грн.

Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.10,12,81,141,247, 58,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28 до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», за реквізитами: , НОМЕР_6 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, корпус 28, заборгованість за Кредитним договором №2363010 від 15.11.2020 в розмірі 32648 (тридцять дві тисячі шістсот сорок вісім) грн., 20 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 13338 грн.; заборгованість за відсотками 18260,2 грн.; заборгованість за комісією 1050 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», за реквізитами: , НОМЕР_6 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, корпус 28 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн., 40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», за реквізитами: , НОМЕР_6 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, корпус 28, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., 00 коп.

У задоволенні решти витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. Б. Єзерський