провадження № 2/492/1132/25
УХВАЛА

про прийняття до свого провадження справи, яка надіслана з іншого суду,

про залишення позовної заяви без руху

24 жовтня 2025 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

вирішуючи питання про прийняття до свого провадження цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, про встановлення місця проживання дітей та встановлення факту самостійного утримання та виховання, -

встановила:

Представниця позивача звернулася до Пересипського районного суду міста Одеси з позовом до відповідачки про встановлення місця проживання дітей та встановлення факту самостійного утримання та виховання, посилаючись на те, що протягом певного періоду часу позивач проживає разом з відповідачкою, яка є інвалідом 3-ї групи, однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вони виховують спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина відповідачки. Останнім часом стан здоров`я відповідачки сильно погіршився та вона потребує сторонньої допомоги на період лікування та до обстеження і вона перебуває на лікуванні у КНП «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр ООР». Згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків № 801, відповідачка має високий ступень втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Отже, позивач самостійно займається вихованням та утриманням вказаних дітей, належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує дітей усім необхідним, проявляє батьківську турботу, піклується про їх фізичний та духовний розвиток, цікавиться станом здоров`ям та успіхами, виявляє інтерес до їх внутрішнього світу, має житло, в якому створені належні умови для проживання та розвитку дітей. Встановлення місця проживання дітей разом із батьком, та встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей позивачем, необхідно в першу чергу з метою захисту прав та інтересів дітей та позивача, як батька, з метою звернення до державних та освітніх закладів від імені та в інтересах дітей, пересуватися, змінювати місце проживання без згоди матері, у зв`язку із чим позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.

Згідно ухвали від 11 вересня 2025 року Пересипського районного суду міста Одеси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, про встановлення місця проживання дітей та встановлення факту самостійного утримання та виховання передано на розгляд Арцизькому районному суду Одеської області, так як місце проживання відповідачки зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана цивільна справа надійшла до Арцизького районного суду Одеської області 15 жовтня 2025 року.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 серпня 2025 року, визначено суддю Гусєву Н.Д.

Відповідно до реєстру судових справ та матеріалів, переданих для розгляду судді, вказану справу передано судді Гусєвій Н.Д. 20 жовтня 2025 року.

Згідно із частиною 2 статті 32 ЦПК України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статті 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи, що цивільна справа раніше перебувала у провадженні іншого суду, вважаю за необхідне прийняти її до свого провадження.

Ознайомившись з позовною заявою, поданою представницею позивача та документами, доданими до неї, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

За змістом статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до вимог статей 52, 53 ЦПК України треті особи поділяються на два види: треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача.

При розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, згідно статті 19 СК України обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до частини 1 статті 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Позивачем, при визначенні суб`єктного складу у порушення вимог статті 19 СК України, не враховано, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Так, всупереч зазначених норм не залучено до участі у справі як третю особу відповідний орган опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, оскільки зазначена третя особа - орган опіки та піклування Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області не є органом опіки та піклування у розумінні статті 56 ЦК України.

Отже, позивачеві та його представниці необхідно визначитися з відповідним органом опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, відповідно до вимог ст. 56 ЦК України, участь якого є обов`язковою відповідно до вимог статті 19 СК України, зазначити чи заявляє третя особа самостійні вимоги щодо предмета спору, на боці кого виступає третя особа із обґрунтуванням того, яким чином рішення суду може вплинути на права і обов`язки саме залученої третьої особи, зазначивши відповідні обґрунтування.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зокрема: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, однак представницею позивача в порушення зазначених норм права у позовній заяві не зазначено: реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) відповідачки за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі); відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін, що буде перешкоджати суду здійснити виклик сторін у судове засідання, тому представниці позивача необхідно у позовній заяві зазначити всі відомості про сторін.

Згідно із пунктом 4 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 19 ЦК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Позовне провадження - вид провадження у судовому процесі, у якому розглядається спір двох сторін (позивача та відповідача), який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Разом з тим, статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 3-4 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, позовна заява про встановлення факту, яка містить вимоги, що становлять спір про право розглядається у позовному провадженні, а яка не містить спору про право розглядається в окремому провадження.

Як вбачається з позовної заяви, у ній не зазначено наявності спору між сторонами щодо встановлення місця проживання дітей та встановлення факту самостійного утримання та виховання, оскільки наявність позивача та відповідачки, назви заяви по суті справи «позовна заява» передбачають спір про право, про який представницею позивача не зазначено у позовній заяві.

Крім того, вимоги позивача про встановлення факту самостійного утримання та виховання не належить розглядати в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, оскільки заявлені вимоги направлені на підтвердження наявності неоспорюваних прав позивача, які можуть бути вирішені судом в цивільному судочинстві в порядку окремого провадження і тільки при встановленні спору про право можуть бути розглянуті у позовному провадженні.

Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, однак представницею позивача в порушення зазначених норм права у позовній заяві не зазначено обставин та доказів, що свідчать про: проживання сторін окремо; наявність спору між сторонами щодо місця проживання дітей; проживання дітей окремо від позивача, оскільки знаходження відповідачки на лікуванні не є доказом у розумінні статей 76, 77 ЦПК України; наявності умов для проживання дітей з позивачем (акти, висновки тощо); недостатнє піклування зі сторони відповідачки про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя (акти обстеження умов життя дітей, характеристики на відповідачку, дітей з навчального закладу, закладу дошкільної освіти, довідки медичних закладів про те, що позивач супроводжує дітей на прийоми до лікаря); відсутності у відповідачки самостійного доходу (довідка з місця роботи відповідачки); підстави розгляду вимоги про встановлення факту самостійного утримання та виховання у позовному провадженні, а не в окремому провадженні.

Відповідно до вимог пункту 6 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до положень статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Тобто, спір між сторонами щодо визначення місця проживання дітей може вирішуватися також органом опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (стаття 19 СК України).

Однак, в порушення вимог пункту 6 частини 3 статті 175 ЦПК України, представницею позивача у позовній заяві не зазначено звернення позивача до органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дітей, тобто не здійснені заходи досудового врегулювання спору.

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, однак представницею позивача у позовній заяві не зазначено вказаних відомостей.

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідачки, яка, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаною з тим, які вимоги до неї заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Відповідно до частини 1 статті 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Суддею встановлено, що позов надійшов до суду через електронний кабінет представниці позивача, однак до позовної заяви не додано доказів направлення відповідачці копій поданих до суду документів, що підтверджується переліком додатків до позову, тому представниці позивача необхідно додати до позову докази направлення відповідачці копії позову та додатків до нього.

Крім того, суддя звертає увагу на те, що відповідно до частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (частина 2 статті 83 ЦПК України).

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (стаття 19 СК України).

Правовий висновок щодо обов`язковості подання висновку органу опіки та піклування при розгляді судом спорів цієї категорії, а також про необхідність попереднього звернення до органу опіки та піклування для вирішення спору міститься у постанові Верховного Суду від 17 січня 2019 року по справі № 638/18531/16-ц.

Отже, представниці позивача до позову необхідно додати всі наявні у позивача докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також рішення органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дітей.

Згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір - це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову.

Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (частина 4 статті 175 ЦПК України).

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у наявній справі.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивач звернувся до суду з позовом з двома позовними вимогами про встановлення місця проживання дітей та встановлення факту самостійного утримання та виховання, які не зачіпають порядок, обсяг соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту ветеранів війни, тобто позивача.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року по справі № 756/1027/20 (провадження № 61-7638св21).

Таким чином, зазначена справа не пов`язана із захистом порушених прав ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, а стосується інтересів дітей.

Враховуючи вищевикладене, підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» відсутні.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру визначена у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», тобто на момент подання до суду позовної заяви, склав 3028,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, представниця позивача за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою 07 липня 2025 року.

З позовної заяви вбачається, що представницею позивача заявлені дві позовні вимоги немайнового характеру: 1) про встановлення місця проживання дітей; 2) встановлення факту самостійного утримання та виховання. Судовий збір не сплачено.

Враховуючи, що заявлені позовні вимоги не пов`язані із захистом порушених прав позивача, як учасника бойових дій,відповідно підпункту 2 пункту 1 частини 2, частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити та подати суду докази сплати судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 1937,92 грн. (3208,00 грн. x 0,4 х 0,8 х 2), або зазначити підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та додати до заяви відповідні документи.

Отже, перелічене вище дає суду підстави зробити однозначний висновок, що позовну заяву подано представницею позивача в порушення вимог статей 175, 177 ЦПК України, зокрема з вищезазначеними недоліками, що унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження у справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Згідно з вимогами статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, про встановлення місця проживання дітей та встановлення факту самостійного утримання та виховання підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище, протягом десяти днів з дня отримання позивачем чи його представницею копії наявної ухвали.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивача та його представницю, що у разі не усунення порушень закону, допущених при подачі позовної заяви до встановленого судом строку, позовна заява буде вважатися не поданою, та повернута.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви за допомогою підсистеми «Електронний суд» у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з доданням до позовної заяви доказів надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, оскільки позовна заява подана до суду в електронному виді.

Керуючись статтями 32, 185, 353 ЦПК України, суддя,

постановила:

Прийняти до свого провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, про встановлення місця проживання дітей та встановлення факту самостійного утримання та виховання.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, про встановлення місця проживання дітей та встановлення факту самостійного утримання та виховання залишити без руху.

Повідомити позивача та його представницю про необхідність виправити недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії наявної ухвали.

Роз`яснити позивачу та його представниці, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http:/court.gov.ua/fair/sud1502/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.