УХВАЛА

про залишення позову без руху

07 листопада 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали позову Акціонерної компанії «Ізанагі ЛТД» до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Тавер Девелопмент», про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 04.11.2025 року надійшов позов Акціонерної компанії «Ізанагі ЛТД», який поданий адвокатом Кравцан Віктором Михайловичем, до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Тавер Девелопмент», про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Згідно позовних вимог позивач просить:

1. Витребувати із чужого незаконного володіння у ОСОБА_1 на користь Акціонерної Компанії «Ізанагі ЛТД» об`єкти нерухомості :

- квартира за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100);

- квартира за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100);

- квартира за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

2. Визнати недійсним дублікат від 17.08.2022 свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 16.02.2012.

3. Визнати недійсним дублікат від 17.08.2022 свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 16.02.2012.

4. Судові витрати покласти на відповідачів.

Матеріали позову суддя отримала 05.11.2025 року.

Статтями 174-177 ЦПК України встановлені вимоги до заяв по суті справи, які подаються учасниками справи до суду.

Встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Згідно позовних вимоги позивач звернувся до суду з вимогами немайнового та майнового характеру.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Зі змісту положень п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості, визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Позивачем зазначено ціну позову у розмірі 600 000 грн.

Позивача було сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 9 000 грн.

Між тим позивачем (його представником) не додано до позовної заяви доказів, що підтверджують дійсну вартість кожного об`єкта спірного майна з відповідним визначенням ціни позову на момент його пред`явлення, що підлягає грошовій оцінці.

Таким чином для усунення недоліків позовної заяви позивачу слід:

- визначити ціну кожного об`єкта спірного майна та надати докази на підтвердження дійсної вартості кожного об`єкта спірного майна на момент пред`явлення позову;

- надати позовну заяву, оформлену з дотриманням вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України, та її копії для сторін із зазначенням реальної ціни позову на момент пред`явлення позову;

- доплатити судовий збір, виходячи зі ставки як за вимогу майнового характеру та виходячи із ціни позову (з урахуванням дійсної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову).

Заяву про усунення недоліків разом з долученими документами необхідно надати до Приморського районного суду м. Одеси через канцелярію суду або через систему «Електронний суд».

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практикою Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі «Мельник проти України» (Melnyk v.Ukraine), заява № 23436/03, п.п. 2223, від 28 березня 2006 року) встановлено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Норми, що регулюють правила подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Отже, з огляду на викладене суд приходить до висновку про залишення позову без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерної компанії «Ізанагі ЛТД» до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Тавер Девелопмент», про витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду. У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Домусчі