УХВАЛА

30 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 753/1142/19

провадження № 61-12164ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Владикіна Олександра Насирбеговича, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Бойка Олега Миколайовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший інвестиційний клуб» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Владикіна О. Н., на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року визнано наведені представником ОСОБА_1 - адвоката Владикіним О. Н. підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень попередніх інстанцій неповажними.

Касаційну скаргу залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій.

У жовтні 2025 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року.

Усуваючи недоліки касаційної скарги, заявниця подала заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2025 року, в якій заявниця вказує, що строк пропущено з поважних причин, оскільки у період з 01 квітня 2025 року до 20 лютого 2025 року, вона перебувала під медичним наглядом в Республіці Польща, тому про оскаржуване судове рішення дізналася лише 22 вересня 2025 року під час ознайомлення з матеріалами справи адвокатом Владикіним О. Н.

Також, заявниця повідомила, що з адвокатом Костіним К. М., який був присутнім в судовому засіданні в апеляційному суді та підтримав апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_1 , з 01 квітня 2025 року розірвано договір про надання правничої допомоги.

Верховний Суд відхиляє наведені доводи заявниці та додані докази, оскільки розірвання правовідносин із адвокатом з 01 квітня 2025 року, тобто через 18 днів після ухвалення 13 березня 2025 року судового рішення Київським апеляційним судом, свідчить про свідому процесуальну поведінку ОСОБА_1 , обізнаність про певні наслідки, та враховуючи, що апеляційна скарга була подана саме ОСОБА_1 , заявниця як заінтересована особа мала цікавитися ініційованим нею провадженням, оскільки учасник справи на власний розсуд реалізує свої процесуальні права та обов`язки (стаття 43 ЦПК України).

Серед іншого, Верховний Суд враховує, що угода про припинення надання адвокатом правової допомоги шляхом розірвання договору була підписана особисто ОСОБА_1 01 квітня 2025 року, тобто через 18 днів після ухвалення апеляційним судом 13 березня 2025 року судового рішення, при цьому у відкритому судовому засіданні був присутній представник заявниці, тому очевидно, що адвокат, додержуючись правил адвокатської етики, не міг не повідомити ОСОБА_1 про ухвалене судове рішення Київським апеляційним судом.

Верховний Суд також звертає увагу, що розірвання договору про надання правничої допомоги 01 квітня 2025 року у місті Києві безпосередньо ОСОБА_1 та початок її перебування під медичним наглядом з 01 квітня 2025 року в Республіці Варшава, свідчить про високу вірогідність неможливості перебування особи в один й той самий календарний день в різних місцях, враховуючи робочий час для вчинення вказаних вище дій та значну територіальну віддаленість між м. Києвом та м. Гданськ. Жодних пояснень та доводів з цього приводу клопотання не містить.

Суд касаційної інстанції також зауважує, що зі змісту медичної довідки вбачається, що ОСОБА_1 отримала певні рекомендації під час лікування, як то залишатися за місцем проживання, зокрема, утриматися від поїздок за кордон (включаючи Україну). Вказана довідка не містить відомостей про стаціонарне лікування ОСОБА_1 , а отже відсутні підстави вважати, що у заявниці були об`єктивні перешкоди для подачі касаційної скарги в межах строків, визначених законом.

Отже, ОСОБА_1 не наведено і не підтверджено доказами обставин на підтвердження об`єктивних перешкод оскарження постанови Київського апеляційного суду від 13 березня 2025 року в межах процесуального строку, пропуск якого є тривалим (понад п`ять місяців), тому відмовляє у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку.

При цьому, Верховний Суд вкотре наголошує, що за відсутності підтверджуючих доказів поважності причини пропуску строку на касаційне оскарження та матеріалів справи, які витребовуються судом лише після відкриття касаційного провадження у справі, суд касаційної інстанції не має можливості перевірити обставини пропуску процесуального строку.

Ураховуючи безповоротність процесуальної дії у вигляді поновлення пропущеного строку, Верховний Суд не може керуватися високою вірогідністю обставин на користь особи, яка просить вчинити таку процесуальну дію, тому, у цьому випадку, наявність певних обставин має бути підтверджена саме особою, яка клопоче перед судом про поновлення строку.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 08 жовтня 2025 року про залишення касаційної скарги без руху заявницею не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявниці.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Владикіна Олександра Насирбеговича, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2025 року вважати неподаною та повернути заявниці.

Заявниці надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара