Справа № 289/1950/25
Номер провадження 2-о/289/99/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2025 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

27.10.2025 заявник ОСОБА_1 звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 30 років в м. Київ, та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві, без шлюбу у період з 2015 року по 09.03.2020.

Заявниця звернулася до суду з заявою, поданою в порядку окремого провадження, розгляд якої здійснюється судом з додержанням загальних правил встановлених Цивільним процесуальним кодексом України (частина третя статті 294 ЦПК України).

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту в цивільній справі в порядку окремого провадження слід враховувати, що заява повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим статтею 318 цього Кодексу.

Вивченням матеріалів поданої заяви на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства під час звернення до суду встановлено, що дана заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 318 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зі змісту заяви вбачається, що заявниці необхідно встановити факт проживаннячоловіка та жінки без шлюбу, а саме її сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 30 років в м. Київ, та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві, які постійно проживали без шлюбу у період з 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Осів, Житомирського району Житомирської області, та в м. Київ, тобто мали подружні стосунки, від даного союзу в них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився спільний син ОСОБА_5 , який записаний у Книзі реєстрації народжень за вказівкою матері як ОСОБА_6 , опікуном якого після смерті матері призначили його діда ОСОБА_2 .

Проте, в порушення вказаних норм закону заявницею у заяві не викладено обставин та не зазначено відповідних доказів того, з якою метою вона просить встановити даний факт та які правові наслідки для неї особисто, як заявника, породжує встановлення даного факту.

Заявником в порушення вимог, викладених у частині п`ятій статті 177 ЦПК України, не додано до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги.

Окремо суд звертає увагу на те, що встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можливе за умови, що ні один з них на час такого проживання не перебував у зареєстрованому шлюбі, проте заявником не надано докази того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в період часу, за який заявниця просить встановити факт спільного проживання, не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі, та інформацію щодо батьків та дітей померлих або інших близьких родичів.

Крім того, встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із "подружжя"; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Однак на заявником окрім 4 фотографій не надано суду докази в обґрунтування заявлених вимог, як і не надано докази проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в м. Києві та в Радомишльському районі, та відомості кому на праві власності належить дане житло.

Заявнику необхідно зазначити, якою метою вона просить встановити даний факт та які правові наслідки для неї особисто, як заявника, породжує встановлення даного факту, а також надати всі наявні докази в обґрунтування заявлених вимог (довідки з місця проживання; листи ділового та особистого характеру тощо; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.) та довідку про склад сім`ї за місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виданою селищною радою або комунальною установою.

За положеннями ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975. Відтак кожна особа при зверненні до суду повинна дотримуватися норм процесуального законодавства.

Додержання процесуальної форми і змісту заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та відкриття судом провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, суддя вважає, що заяву слід залишити без руху, а заявнику надати строк для усунення зазначених недоліків, для чого заявниці необхідно подати нову редакцію заяви, з дотриманням вимог, зазначених у вказаній ухвалі суду, у відповідній кількості примірників до кількісного складу учасників процесу (частина 1 статті 177 ЦПК України), документи, що підтверджують викладені у заяві обставини та/або клопотання про витребування вказаних документів із зазначенням підстав неможливості самостійно надати такий доказ.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261, 315, 318, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо заявниця не усуне недоліки заяви у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і повертається заявниці.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія СІРЕНКО