Справа № 361/2610/23
Провадження № 2/361/752/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Писанець Н.В.,

при секретарі - Михальовій М.В.,

за участі: прокурора Нечипоренко В.В.,

представника третьої особи Сторожук С.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом Заступника керівника Броварської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Зазимської сільської ради Броварського району Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авалон», ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок,

встановив:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться вищезазначена цивільна справа.

У підготовчому засіданні представник Броварської окружної прокуратури Київської області заявив клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог Заступника керівника Броварської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Зазимської сільської ради Броварського району Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авалон» про витребування земельних ділянок, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та передачу справи у цій частині за до Господарського суду Київської області.

Заслухавши пояснення представника прокуратури та думку представника третьої особи, яка не заперечувала проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1. ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права, протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови, звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі. З правового аналізу даної норми вбачається, що заява про направлення справи за встановленою юрисдикцією, подається до суду, який прийняв судове рішення про закриття провадження у справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.09.2020 у справі № 368/561/19 (пункт 52) дійшла висновку, що «оскільки Велика Палата Верховного Суду залишила в силі ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, вона відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України в редакції Закону № 460-IX роз`яснює позивачці її право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду, який закрив провадження у справі, із заявою про її направлення до відповідного суду адміністративної юрисдикції».

Таким чином, у разі закриття провадження у справі судом першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та відсутності апеляційної скарги на ухвалу суду про закриття провадження у справі, суд першої інстанції не позбавлений права, яким цивільний процесуальний закон наділяє суд апеляційної та касаційної інстанції, за заявою позивача передати справу за встановленою юрисдикцією. В іншому випадку на позивача буде покладено додатковий тягар у сплаті судового збору у більшому розмірі до належного суду та у вчиненні дій щодо повернення раніше сплаченого судового збору. Крім того, позивач може стикнутися зі труднощами у поновленні строку для звернення до суду, у разі його пропущення з підстав зміни судової практики щодо визначення юрисдикції.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 зроблено висновок, що «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи наведене, клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України,-

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом Заступника керівника Броварської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Зазимської сільської ради Броварського району Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авалон», ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок, в частині позовних вимог Заступника керівника Броварської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Зазимської сільської ради Броварського району Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авалон» про витребування земельних ділянок, скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Передати справу за позовом Заступника керівника Броварської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Зазимської сільської ради Броварського району Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авалон», про витребування земельних ділянок, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок, передати до Господарського суду Київської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.В.Писанець