ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/644/25 Справа № 202/3389/24 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
УХВАЛА

05 листопада 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2025 року - залишено без змін.

14 жовтня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви зазначив, що судом апеляційної інстанції при ухваленні судового рішення не було вирішено питання щодо судових витрат.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши обґрунтованість клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, апеляційний суд виходить з наступного .

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями частин першої та другої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2025 року - залишено без змін.

Оскільки додаткове рішення суду першої інстанції залишено без змін, а відтак відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції покладаються на останнього, отже відсутні підстави для стягнення понесених витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, слід відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 268, 270 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст ухвали складено 05 листопада 2025 року.

Судді: