Справа № 201/7036/25
Провадження № 2/201/3559/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 жовтня 2025 року місто Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого - судді Куць О.О.,

за участю секретаря судового засідання Денисенко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 про спонукання до виконання мирової угоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про спонукання до виконання мирової угоди.

Позовна заява мотивована тим, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2012 року у справі № 412/7116/2012, провадження № 2/412/3745/2012 визнано мирову угоду, укладену 25 вересня 2012 року між ОСОБА_1 інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , відповідно пункту 2 якої ОСОБА_3 купує на ж/ АДРЕСА_1 квартиру, площа якої повинна бути не менше 30 м. кв., яку передає ОСОБА_2 у власність, в інтересах якої подано цей позов. Зазначений об`єкт нерухомості ОСОБА_3 придбає за свої кошти та дарує за вісім місяців з дня укладання цієї мирової угоди ОСОБА_2 сплачуючи грошові кошти за оформлення дарування.

Між тим вимоги вказаної ухвали від 25 вересня 2012 року, яка набрала законної сили, відповідачем не виконані, квартира ОСОБА_3 не придбана відповідачем за власні кошти та не подарована дитині. З наведених підстав позивач просила спонукати відповідача до виконання мирової угоди.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2025 року вищевказану позовну заяву розподілено судді Куць О.О.

Ухвалою судді від 11 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 40).

Представник позивача - адвокат Громов Ю.А. надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2012 року у справі № 412/7116/2012, провадження № 2/412/3745/2012, за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Відділ опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про визнання спільним сумісним майном подружжя та визнання права часткової власності; за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про визнання особистою власністю майна, набутого за позичені кошти, визнано мирову угоду, укладену 25 вересня 2012 року між ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по вищезазначеній цивільній справі, відповідно до якої:

1. ОСОБА_3 купує на ж/ АДРЕСА_1 квартиру, площа якої повинна бути не менше 30 м. кв., яку передає ОСОБА_2 у власність, в інтересах якої подано цей позов. Зазначений об`єкт нерухомості ОСОБА_3 придбає за свої кошти та дарує за вісім місяців з дня укладання цієї мирової угоди ОСОБА_2 сплачуючи грошові кошти за оформлення дарування.

2. ОСОБА_1 до досягнення повноліття ОСОБА_2 буде здійснювати управління квартирою, яка була передана ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 . Означена у цьому договорі квартира не може бути подарована, продана, обміняна, передана в іпотеку чи іншим способом відчужена третім особам без одночасної згоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

3. ОСОБА_1 забезпечує свою реєстрацію та реєстрацію ОСОБА_2 у подарованій квартирі у порядку передбаченому чинним законодавством.

4. Дана мирова угода є укладеною з моменту її підписання та затвердження судом.

5. Сторони стверджують один одному та повідомляють усім заінтересованим особам те, що:

- при укладанні цієї угоди вони усвідомлювали (і усвідомлюють) значення своїх дій і можуть керувати ними, і не страждають на захворювання, які б перешкоджали цьому;

- не обмежені у праві укладати правочини;

- не визнані у встановленому порядку недієздатними (обмежено дієздатними); розуміють природу цієї угоди, свої права та обов`язки по ній ;

- при укладенні цієї угоди, відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів, які б мали істотне значення та були свідомо приховані ними;

- угода укладається ними у відповідності зі справжньою їх волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску;

- угода укладається н а вигідних для них умовах і не є результатом впливу тяжких обставин;

- угода вчиняється з наміром створення відповідних правових наслідків (не є фіктивною);

- ця угода не приховує інший правочин (не є удаваним);

- зазначене у договорі нерухоме майно буде придбано та подароване зразу після укладання мирової угоди, але не довше строку необхідного для придбання та оформлення дарування нерухомості.

6. Питання, не урегульовані у цій угоді, вирішуються відповідно до чинного цивільного та сімейного законодавства.

7. Після укладення цієї угоди сторони припиняють спір у судовому порядку.

8. Витрати, пов`язані зі сплатою судового збору сторони несуть відповідно до поданих позовних заяв.

Провадження по вищевказаній цивільній справі закрито (а.с. 25-26).

Вказана ухвала суду набрала законної сили 02 жовтня 2012 року й відповідачем не виконана.

Згідно ст. 202 ЦК України затверджена судом мирова угода є багатостороннім правочином, який відповідно до ст. 11 ЦК України та ч. 2 ст. 509 ЦК України є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язується припиняється виконанням проведеним належним чином.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Мирова угода у розумінні змісту ст.ст. 202, 203 ЦК України за своєю правовою природою є правочином, а, отже, і підставою виникнення прав та обов`язків для сторін, що її уклали, і згідно зі ст. 629 ЦК України підлягає обов`язковому виконанню.

При цьому, мирова угода за своєю правовою природою це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Мирова угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і вона, як правило, виконується добровільно. В іншому разі мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду (постанова у справі №910/4134/17 від 13.04.2018).

Водночас, у разі невиконання однією зі сторін зобов`язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року в справі № 6-274цс15.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права шляхом звернення до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Враховуючи, що на підставі укладеної між сторонами мирової угоди, у останніх виникають цивільно-правові зобов`язання, відповідач ухиляється від добровільного виконання умов мирової угоди, відтак позов про спонукання до виконання умов мирової угоди підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України х відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 284, 289 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 про спонукання до виконання мирової угоди задовольнити.

Спонукати ОСОБА_3 виконати вимоги пункту другого мирової угоди від 25 вересня 2012 року, затвердженої ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2012 року у справі № № 412/7116/2012, провадження № 2/412/3745/2012, шляхом зобов`язання ОСОБА_3 придбати за свої кошти квартиру на АДРЕСА_1 квартиру, площа якої повинна бути не менше 30 м. кв., в той же день подарувати таку квартиру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у власність, сплачуючи грошові кошти за оформлення дарування.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у суммі 1211,20 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Соборним районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем та третіми особами протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя О.О.Куць