Справа № 455/1757/25
Провадження № 2/455/714/2025
03 листопада 2025 року м.Старий Самбір
Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Івасенко С.М.,
секретаря судового засідання Бобельської Н.М.,
представника позивача - адвоката Пецковича В.Д.
представника Органу опіки та піклування Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області Микуляка Р.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області (ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДР 04055995, місцезнаходження: Львівська область, Самбірський район, місто Старий Самбір, вулиця Лева Галицького, будинок 40) про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 (надалі батько, позивача) звернувся з позовом до ОСОБА_2 (надалі мати, відповідачка), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області ( надалі Орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що з лютого 2019 року відповідачка вихованням, доглядом, навчанням, утриманням дітей не займається, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Вдруге вийшла заміж та має нову сім`ю. На початку війни виїхала за кордон. З того часу до дітей не навідується та не спілкується з ними. Самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не проявляє інтересу до життя дітей, хоча не позбавлена права та можливості відвідувати місце проживання дітей. Стверджує, що не створює перешкод в спілкуванні дітей з мамою. Саме відповідачка не чинить жодних спроб вийти на контакт з дітьми. Не сплачує присуджених до стягнення аліментів на утримання дітей.
29 серпня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку загального позовного провадження.
За клопотанням представника позивача витребував від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби інформацію про перетин відповідачкою державного кордону. 03.09.2025 року та 09.10.2025 року від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби виконав вимогу суду та надав витребовувану інформацію.
02.10.2025 року Орган опіки та піклування, на виконання вимог ч.5 ст. 19 СК України, надав висновок Виконавчого комітету Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області про доцільність позбавлення відповідачку батьківських прав.
07 жовтня 2025 року суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 23 жовтня 2025 року.
Судове засідання, призначене на 23 жовтня 2025 року, суд відклав на 03.11 2025 рік, оскільки це була перша неявка відповідачки, повідомленої належним чином і яка не проінформувала суд про причини неявки. Відзиву не подала. На виконання ч. 8 ст. 223 ЦПК України 23 жовтня 2025 року суд допитав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
У встановлені судом дату та час розгляду справи по суті з`явилися позивач, його представник та представник Органу опіки та піклування. Відповідачка викликалася до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду 23.10.2025 року. Інших засобів зв`язку з відповідачкою не має. Представник Органу опіки та піклування пояснив, що секретар комісії з питань захисту прав дитини Старосамбірської міської ради зв`язувалась з відповідачкою через месенджер Фейсбуку. На жаль, суд ше не настільки «просунутий», щоб комунікувати з учасниками справи через соціальні мережі. Хоча, мабуть, це питання часу.
Враховуючи, що позивач та його представник не заперечили проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Позивач, представники позивача та Органу опіки та піклування позов підтримали, просили його задовольнити.
Заслухавши пояснення представників позивача та Органу опіки та піклування, з`ясувавши думку дітей, дослідивши показання свідків та письмові докази, здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01 травня 2008 року ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_5 , батьками якої зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02 червня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_7 , батьками якого зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 02 червня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_8 , батьками якої зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .
Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області по справі №455/283/19 від 04 лютого 2020 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою, який був зареєстрований 15.01.2007 року у Старосолянській селищній раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №1.

Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з жовтня 2014 року є АДРЕСА_1 .

Зареєстрованим місцем проживання позивача з 12.10.2018 року є АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою на стр. 15 паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 та копією довідки Старосолянського старостинського округу від 22.08.2025 року №459.

18 серпня 2020 року відповідачка уклала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище на ОСОБА_13 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 18.08.2020 року. У цьому шлюбі народилася дочка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 03.01.2021 року. 26.02.2022 року виїхала за кордон і з того часу в Україну не поверталася.

30 січня 2020 року комісія з питань захисту прав дитини Старосамбірської районної державної адміністрації виснувала про те, що вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з батьком.

Діти позивача та відповідачки мають гарні характеристики. Навчальні заклади дітей зазначили, що саме батько приділяє належну увагу вихованню дітей та турбується про їх навчання та розвиток.

22 серпня 2025 року комісія в складі старости села Стара Ропа та сусідів провели обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача за місцем проживання є АДРЕСА_1 . Встановили, що він проживає з дітьми та своїми батьками. Мають хороші побутові умови, діти всім забезпечені. Між батьком та дітьми теплі відносини.

Позивач має позитивні характеристики, що підтверджується копіями листів Старосолянського старостинського округу та Фермерського господарства «Золоте Руно ФВ».

Згідно судового наказу по справі №455/1589/24 від 13.08.2025 року з відповідачки стягуються аліменти користь позивача на утримання дітей. 03.09.2025 року Самбірський ВДВС у Самбірському районі Львівської області відкрив виконавче провадження ВП № 79003403 із стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача.

Спеціаліст по роботі з неповнолітніми, ОСОБА_15 , провела бесіду з дітьми з метою з`ясування питання участі матері в їх житті, що підтверджується листом від 21.10.2025 року №111.

ОСОБА_9 повідомила, що востаннє маму бачила в 2022 році. Вже чотири роки мати не телефонує та не приїздить. Контакту з мамою не шукає. Пригадує, що мама сказала їй, що народить собі інших дітей.

ОСОБА_10 повідомив, що востаннє маму бачив в 2022 році Пригадує, що були сварки між батьками. Мама інколи могла і вдарити. Відколи мама виїхала за кордон, не телефонувала, не писала, не цікавилася його життям. Спочатку мав образу на маму, а тепер зустрічі не шукає.

ОСОБА_11 пам`ятає маму коли їй було 5-6 років. Більше спогадів про маму не має. Мама не телефонувала та не приїжджала. Зустрічі з мамою не шукає розчарування та образа. ОСОБА_11 не готова висловлювати свою думку в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_4 під присягою повідомила, що знає , що відповідачка виїхала за кордон. Діти гарно виховані. Батько друг, веде сільське господарство, мають кроликів. Коли бачить дітей завжди говорять про тата, про маму не говорять.

Свідок ОСОБА_3 під присягою повідомила, що відповідачку востаннє бачила в селі в 2019 році. Пам`ятає, що був скандал, відповідачка вульгарно говорила, діти від матері втекли. Діти не хочуть згадувати про маму. Не знає чи матеріально допомагає.

24 вересня 2025 року Виконавчий комітет Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки.

Підставою висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача зазначено те, що

-вихованням, розвитком, доглядом, утриманням та навчанням дітей батько займається самостійно;

-діти знають, що мати проживає з іншим чоловіком і народила дитину;

-мати, відколи виїхала за кордон, не шукає з дітьми контакту;

-діти зустрічі з мамою не шукають.

На засідання комісії з питань захисту прав дитини Старосамбірської міської ради був присутній позивач. Мати дітей, відповідачка у справі, була відсутня, оскільки перебуває за кордоном. Секретар комісії зв`язалася з відповідачкою через соціальні мережі, повідомила її про розгляд справи № 455/1757/25 в Старосамбірському районному суді Львівської області про позбавлення її батьківських прав щодо дітей і що 23.09.2025 року буде засідання комісії. На електронну пошту служби у справах дітей 12.09.2025 року було надіслано заяву від імені відповідачки про те, що вона не погоджується з позбавленням її батьківських прав, хоче виконувати свої батьківські обов`язки. Повідомила, що допомагає дітям фінансово. Запевнила, що намагалась і намагається зв`язатися з дітьми в телефонному режимі, через соцмережі, але безрезультатно.

Суд заслухав старших дітей позивачки та відповідача. Заслуховування відбулося за участі провідного фахівця із соціальної роботи Старосамбірського центру надання соціальних послуг ОСОБА_16 .

ОСОБА_9 повідомила, що востаннє бачила маму в 2022 року. Випадково зустрілися. Мама пройшла повз неї мовчки. Не пропонувала їхати з собою за кордон в 2022 році. Бачить, що мати відслідковує її соцмережі, але жодного разу не виявила бажання спілкуватися. Щаслива з татом, братом і сестрою. Підтримує тата щодо позбавлення мами батьківських прав.

ОСОБА_10 повідомив, що востаннє бачила маму в 2022 року і то випадково. Не пропонувала їхати з собою за кордон в 2022 році. Теж бачить, що мати відслідковує його соцмережі, але жодного разу не виявила бажання спілкуватися. Щасливий з татом та сестрами. Сьогодні святкує день народження і мати його не вітала. Підтримує тата щодо позбавлення мами батьківських прав.

В судовому засіданні ОСОБА_11 не опитували, так як за висновком дитячого психолога вона не готова висловлювати свої думки публічно.

Встановлені обставини свідчать, що у цій справі батько дитини поставив питання про позбавлення матері дитини, відповідачки у справі, батьківських прав у зв`язку із свідомим невиконанням кнею батьківських обов`язків.

Відповідно до статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої). Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини.

При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому законом. Обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення права дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція)). Той факт, що дитина може бути поміщена в більш сприятливе середовище для її виховання, сам по собі не виправдовує примусового заходу позбавлення опіки біологічних батьків. Повинні існувати інші обставини, що вказують на «необхідність» такого втручання в право батьків відповідно до статті 8 Конвенції на сімейне життя зі своєю дитиною. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Верховний Суд підкреслює, що доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення її/його батьківських прав, покладено на позивача (див Постанови Верховного Суду по справі № 409/1865/17-ц від 08 травня 2019 року, № 756/6112/18 від 04 березня 2021 року, № 739/2159/18 від 29 травня 2020 року та інших).

У спірних правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання про застосування крайнього заходу впливу на батьків - позбавлення батьківських прав - слід вирішувати у контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо ( див постанову Верховного Суду по справі № 455/307/22 від 07 лютого 2024 року).

Оцінюючи проблему забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд враховує, що розлучення з батьками справляє тяжкий вплив на дитину, повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад, коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині фізичної чи психологічної шкоди або в інших необхідних випадках. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини.

В ситуації, що розглядається, діти тривалий час не проживають з матір`ю після її одруження, створення нової сім`ї та виїзду за кордон в 2022 році. Не мають з нею емоційного зв`язку, не спілкуються, не шукають зустрічі, не сумують. Батько став для дітей і татом і мамою. Мають щасливу сім`ю.

Суд враховує, що відповідачка добровільно і свідомо відмежувалась від участі у вихованні дітей від попереднього шлюбу. Відсутні відомості, що вона зверталася до Органів опіки та піклування за допомогою в налагодженні сімейних зв`язків з дітьми, що колишній чоловік перешкоджає їй у виконанні батьківських обов`язків, налаштовував дітей проти неї. У суду склалося враження, що відповідачку влаштовує така ситуація, вона за власним вольовим рішенням пішла з життя дітей.

Перебуваючи тривалий час на значній відстані від дітей, відповідачка мала усвідомлювати, що не зможе піклуватись про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Могла і мала усвідомлювати, що не зможе спілкуватися з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не зможе надавати дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не зможе сприяти засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не зможе виявляти інтересу до внутрішнього світу своїх дітей та створювати умови для отримання ними освіти. Врешті, мала би усвідомолювати, що її відстороненість завдала дітям моральних страждань. Суд розуміє, що відповідачка створила нову сім`ю і має обов`язки перед нею. Однак, не вчинила жодних спроб урівноважити своє сімейне життя в новій сім`ї та обов`язку по вихованню дітей від попереднього шлюбу. Суд вважає, що зазначені фактори, свідчать саме про свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, що є винною поведінкою, в контексті ст. 164 СК України.

Відповідачка жодним чином не продемонструвала суду свого бажання в налагодженні сімейних стосунків з дітьми. Суд враховує, що Орган опіки та піклування через соціальні мережі зв`язався з нею, проінформував про судовий розгляд її справи та про предмет розгляду. Однак відповідачка не з`явилася ні на засідання Органу опіки та піклування, ні на судовий розгляд. Причин не з`явлення не повідомила, хоча, як зазначив Орган опіки та піклування, вона контактувала з ними через електронну пошту. Тобто, вона мала і засоби і можливості зв`язатися з судом, але не зробила цього. Не просила суд сприяти їй в реалізації її процесуальних прав, в тому числі і участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції. Суд не приймає заперечення, викладені від імені відповідачки на адресу Органу опіки та піклування, оскільки не має достатніх даних, що це повідомлення дійсно скеровувала відповідачка, як і те, що інформація, викладена в повідомленні, відповідає дійсності. Під час спілкування з дітьми як судом так і психологом встановлено, що жодних спроб налагодити відносини з дітьми відповідачка не чинила.

На думку суду, без волі та бажання відповідачки підтримувати сімейні стосунки з дітьми, держава позбавлена можливості посприяти їй у виконанні своїх батьківських обов`язків і відновленні та зміцненні сімейних зв`язків. Орган опіки та піклування ретельно вивчив сімейну ситуацію дітей та дійшов висновку, що жоден менш радикальний захід щодо відповідачки не здатен змінити її відношення до виховання дітей та збереження сімейних відносин.

Суд враховує, що позбавлення батьківських прав відповідачки, не поглибить розриву зв`язків з дітьми, бо вона і так не присутня в їх житті. Діти навчилися жити без неї, налагодили свій емоційний стан, мають люблячого та відповідального татка. І відновлення контактів фактично з чужою для них людиною може завдати дітям більше шкоди, ніж користі. Суд вважає, що застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відповідачки змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про дітей, так як буде сприяти захисту їх майнових та немайнових прав, відповідатиме їх бажанням та інтересам проживати та виховуватися у стійкому сімейному середовищі.

Як підсумок, суд виснує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав відповідачки буде сприяти інтересам дітей і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію їх прав на щасливе та гармонійне сімейне життя в люблячій та дружній атмосфері.

Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідачка має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому ст. 169 СК України.

Отже, врахувавши конкретні обставини цієї справи, якнайкращі інтереси дітей, а також те, що відповідачка не підтримує стосунків з дітьми протягом тривалого часу, не цікавиться їх життям, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, суд виснує про необхідність застосування до відповідачки крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав, оскільки вона свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення відповідачки батьківських прав підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.12, 13, 59, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Старосамбірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Повне рішення складено 03 листопада 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , місце проживання : АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДР 04055995, місцезнаходження: Львівська область, Самбірський район, місто Старий Самбір, вулиця Лева Галицького, будинок 40.

Суддя С.М. Івасенко