Справа № 463/7238/25
Провадження № 2/206/2950/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

секретар судового засідання Панюшкіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра засобами поштового зв`язку на підставі ухвали судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2025 року надійшла зазначена позовна заява. У прохальній частині позову, представник просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 , в порядку суброгації, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» у якості відшкодування завданої майнової шкоди кошти в розмірі 124023,04 грн. та витрати по сплаченому судовому збору.

І. Стислий виклад позиції сторін.

20 серпня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №826002/4615/0000944, а саме: транспортного засобу «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 . 18 серпня 2022 року в м. Винники Львівської області по вулиці Богдана Хмельницького, 9 сталася дорожньо- транспортна пригода за участі транспортних засобів: легкового автомобіля «BMW 535», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та легкового автомобіля «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . Відповідно Постанови Личаківського районного суду міста Львова по справі №463/6259/22 від 08 вересня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Дана постанова не була оскаржена та набрала законної сили 19 вересня 2022 року. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 було завдано механічних ушкоджень. 19 серпня 2022 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до Страховика ПрАТ «СК «УНІКА» з заявою № про подію з ознаки страхового випадку згідно договору КАСКО №826002/4615/0000944. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 ПрАТ «СК «УНІКА» було замовлено проведення оцінки автомобіля у суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 . Відповідно Звіту №36648 від 08 вересня 2022 року суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про оцінку автомобіля «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту складає 132 935,57 грн. Відповідно до Рахунку-Фактури на оплату №ДМ00037193 Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ДІАМАНТ» від 19 серпня 2022 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 124 023,04грн. Як вбачається зі страхового акту № від 05 вересня 2022 року, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, Страховиком - ПрАТ «СК «УНІКА» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового - відшкодування за Договором в розмірі 124023,04грн., шляхом безготівкового перерахування на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ДІАМАНТ», що підтверджується платіжним дорученням №042954 від 06 вересня 2022 року. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, власник транспортного засобу «BMW 535», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким в момент дорожньо-транспортної пригоди, керував ОСОБА_1 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві направлено Претензію №32806 (вих.3645/1-2 від 08 листопада 2022р.), однак ніяких дій зі сторони відповідача, щодо відшкодування завданих збитків в досудовому порядку, проведено не було (а.с. 1-7).

Представник позивача разом з позовною заявою просила розглядати дану справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 6). Відповідач ОСОБА_1 повідомлений про розгляд справи належним чином, шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку. Від відповідача надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі, позов визнав у повному обсязі (а.с. 71).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 67).

27.10.2025 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі (а.с. 69).

27.10.2025 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі та визнання позову (а.с. 71).

За правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Toyota Rav 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2021 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 31-32).

20.08.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 826002/4615/0000944, забезпечений транспортний засіб Toyota Rav 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 11-23).

Як вбачається з відповіді від НПУ № 606878, 18.08.2022 року о 18:40 год. відбулась ДТП за участю автомобіля Toyota Rav 4 д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля BMW 535XI д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 (а.с. 24-27).

Станом на 18.08.2022 року цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу BMW 535XI д.р.н. НОМЕР_2 застрахована не була, що підтверджується вищезазначеною відповіддю від НПУ та витягом з бази МТСБУ (а.с. 29).

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2022 року (справа №463/6259/22) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. (а.с. 28).

18.08.2012 року власником транспортного засобу Toyota Rav 4 д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 було складено та надано Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «УНІКА» заяву № про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО № 826002/4615/0000944 (а.с. 30).

19.08.2022 року було проведено огляд транспортного засобу та складено протокол, у якому зазначені пошкодження автомобілю (а.с. 44-45).

Відповідно до звіту № 36648 про оцінку автомобіля Toyota Rav 4 д.р.н. НОМЕР_1 , складеного 08.09.2022 року оцінювачем ОСОБА_4 на замовлення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», вартість відновлювального ремонту в результаті його пошкодження при ДТП складає 132935,57 грн. (а.с. 33-38, 46-50).

06.09.2022 року позивачем на підставі розрахунку-фактури № ДМ00037193 від 19 серпня 2022 року, страхового акту № від 05.09.2022 року, ремонтної калькуляції № від 08.09.2022, здійснено виплату страхового відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Діамант», яке здійснювало відновлювальний ремонт автомобіля Toyota Rav 4 д.р.н. НОМЕР_1 , суму 124023,04 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 042954 від 06.09.2022 року (а.с. 53).

З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві 09.11.2022 року направлено досудову претензію № 32806, однак ніяких дій зі сторони відповідача, щодо погашення заборгованості в досудовому порядку проведено не було (а.с. 54).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу несплати майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідачем ОСОБА_1 на користь Приваного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА».

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Положеннями ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 4 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди в порядку суброгації.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 05.09.2019 по справі № 234/16272/15-ц нагадав, що преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25.07.2002 у справі «СовтрансАвто-Холдинг» проти України» вказав, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, враховуючи, що відповідача було визнано винним у вчинені ДТП, у позивача після сплати страхового відшкодування виникло право подати позов до відповідача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Крім того, відповідачем було подано до суду заяву про визнання позовних вимог.

В той же час, положення ст. 206 ЦПК України наголошують на тому, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Абзацом 6 п. 11 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із викладеним, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнутиз відповілача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514,00 грн. та повернути позивачу 50 % від загального розміру сплаченого судового збору з державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6, літ. В, IBAN НОМЕР_5 в АТ «Райффайзен Банк», МФО 300335) у якості відшкодування завданої майнової шкоди кошти у розмірі 124023 (сто двадцять чотири тисячі двадцять три) гривні 04 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6, літ. В, IBAN НОМЕР_5 в АТ «Райффайзен Банк», МФО 300335) 50% сплаченого судового збору у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської Бригади, 1) повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «УНІКА» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6, літ. В) з державного бюджету України 50 % сплаченого судового збору, а саме в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок за платіжною інструкцією № 000588 від 30.07.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2025 року.

Суддя А.О. Сухоруков