Справа 206/4716/25
Провадження 2/206/2612/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Глущенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2025 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 16 травня 2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5274, у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 16 травня 2023 року. ОСОБА_1 зобов`язався повернути надані йому у тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісією. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу № 15/12/21, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги нового кредитора до відповідача за кредитним договором. ОСОБА_1 свої зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитними договорами не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед новим, у зв`язку із чим позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 5274 від 16 травня 2018 року в сумі 30 014,20 гривень, з яких: 22 634,09 гривень заборгованість по тілу кредиту; 692,47 гривень заборгованість по відсотках; 5 754,69 гривень заборгованість по комісії; 800,86 гривень інфляційні витрати нараховані за період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року; 132,09 гривень 3 % річних за періоди з 15 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року та з 01 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 5274 від 16 травня 2018 року у розмірі 30 014,20 гривень, понесені судові витрати, зокрема зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 гривень.

Ухвалою суду від 27 серпня 2025 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачем ОСОБА_1 03 вересня 2025 року було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, того ж дня останнього було ознайомлено. Однак, після цього відповідач ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 01 жовтня 2025 року та 30 жовтня 2025 року не з`явився за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5274, за умовами якого банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. За цим договором банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 32 131,08 гривень, строк кредитування 60 місяців, кінцева дата повернення кредиту 16 травня 2023 року; цільове призначення на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту 1,99 % від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,0 % річних. Кредит надано шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «Банк Кредит Дніпро». Пунктом 1.5 Договору встановлено, що клієнт в порядку договірного списання на підставі ст. 1071 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», долучає банку в дату видачі кредиту, здійснити перерахування з розрахунку клієнта на користь страховика ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» суму страхового платежу у розмірі 6 218,92 гривень за весь період страхування згідно договору страхування № 5274-NS від 16 травня 2018 року.

Фактичне використання відповідачем ОСОБА_1 грошовими коштами в межах встановленого кредитного ліміту підтверджується долученою АТ «Банк Кредит Дніпро» випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2 відкритою на ім`я ОСОБА_1 за перiод з 16 травня 2018 року по 14 грудня 2021 року.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 5274 від 16 травня 2025 року за період з 16 травня 2018 року по 14 грудня 2021 року встановлено, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було нараховано ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 29 081,25 гривень, з яких: 22 634,09 гривень заборгованість по тілу кредиту; 692,47 гривень заборгованість по відсотках; 5 754,69 гривень заборгованість по комісії.

Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаними договорами не виконала.

15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» (клієнт) та ТОВ «Цикл Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу № 15/12/21 за умовами якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами. Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

ОСОБА_1 включено до реєстру боржників до договору факторингу № 15/12/21 від 15 грудня 2021 року за кредитним договором № 5274 від 16 травня 2025 року, загальна сума права вимоги склала 29 081,25 гривень, з яких: 22 634,09 гривень заборгованість по тілу кредиту; 692,47 гривень заборгованість по відсотках; 5 754,69 гривень заборгованість по комісії.

Крім того, ТОВ «Цикл Фінанс» було здійснено розрахунок 3 % річних та інфляційних збитків за порушення відповідачем ОСОБА_1 вимог ст. 625 ЦК України за період 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року, а саме.

З наданого розрахунку встановлено інфляційних витрат встановлено, що:

У період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року індексація на суму 22 634,09 грн.

[Сукупний індекс інфляції] = 100,60% ? 101,30% ? 101,60% = 103,538% (за період Грудень 2021 - Лютий 2022)

[Інфляційні нарахування] = 22 634,09 грн (сума боргу) ? 103,538 % (сукупний індекс інфляції) / 100% - 22 634,09 грн (сума боргу) = 800,86 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 800,86 гривень.

З розрахунку 3% річних встановлено, що:

З 15 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року - 17 днів;

[Проценти] = 22 634,09 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 17 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 31,63 грн.;

Період розрахунку: з 01 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року - 54 дні;

[Проценти] = 22 634,09 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 54 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 100,46грн.

Отже, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 3% річних у розмірі 132,09 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах.

За укладеним договором АТ «Банк Кредит Дніпро» передало ОСОБА_1 грошові кошти, отже вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України був укладений. Право вимоги за вказаними договорам договором перейшло до ТОВ «Цикл Фінанс».

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Верховний Суд України в своїй постанові у справі № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року дійшов висновку про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2 дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним кредиту ні перед первісним кредитором, ні перед новим, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов`язань у розумінні норм ЦК України.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та 3 % річних від простроченої суми боргу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом вказаної норми нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі №6-49цс12, постанова Верховного Суду України від 24 жовтня 2011 року у справі № 6-38цс11).

Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України підставою застосування передбаченою цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вже було встановлено судом, станом на момент переходу права вимоги від Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (укладення договору факторингу № 15/12/21 від 15 грудня 2021 року) ОСОБА_1 мав заборгованість за кредитним договором, тому позивач на законних підставах висунув вимогу про стягнення з відповідача інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних, передбачених ст. 625 ЦК України.

З наданого позивачем розрахунку, проведеного за період прострочення з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року, який не спростований відповідачем, вбачається, що сума інфляційних нарахувань на суму боргу за кредитним договором № 5274 від 16 травня 2018 року становить 800,86 гривень, 3 % річних за прострочення сплати боргу становить 132,09 гривень, тому суд дійшов висновку, що стягнення зазначених сум з відповідача підлягає задоволенню.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, судом встановлено, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання правової допомоги № 43453613 від 02 січня 2025 року укладеного між адвокатом Кеню Д.В. та ТОВ «Цикл Фінанс».

Зокрема, адвокатом КенюД.В. відповідно до акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) № 5274 від 15 серпня 2025 року надано обсяг правової допомоги позивачу у вигляді: 1) правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Цикл Фінанс» вартістю 1 000,00 гривень за годину, загальний витрачений час на вид роботи 0,5 години 500,00 гривень; 2) складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи вартість 1 години 1000 гривень, загальний витрачений час на вид роботи 2 години 2000,00 гривень; 3) формування додатків до позовної заяви (письмові докази) загальний витрачений час на вид роботи 1 година 500 гривень. Загальна вартість вказаних послуг склала 3 000,00 гривень.

Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 3 000,00 гривень, витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс».

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 141, 206, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, , НОМЕР_4 у АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО) 300346) заборгованість за кредитним договором № 5274 від 16 травня 2018 року в сумі 30 014,20 гривень, з яких: 22 634,09 гривень заборгованість по тілу кредиту; 692,47 гривень заборгованість по відсотках; 5 754,69 гривень заборгованість по комісії; 800,86 гривень інфляційні витрати нараховані за період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року; 132,09 гривень 3 % річних за періоди з 15 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року та з 01 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року, а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук