РІШЕННЯ
28 жовтня 2025 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І. П.,
за участі секретаря судового засідання Сідніхіна В. С.,
заявниці ОСОБА_1 ,
представниці заявниці адвокатки Лічман І. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо кривдника ОСОБА_2 .
Заява мотивована тим, що заявниця проживає в одній оселі разом із сином ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Тривалий час ОСОБА_2 створює для заявниці нестерпні умови проживання. Він не працює, отримує пенсію за інвалідністю. Систематично вчиняє щодо заявниці домашнє насильство, робить неможливим сумісне з ним проживання. Домашнє насильство триває багато років. В побуті поводиться агресивно. В стані агресії поводиться не адекватно до обстановки, влаштовує свари, конфлікти із застосуванням ненормативної лексики, ображає, штовхає, б`є, наносить удари по рукам, ногам, тулубу, погрожує. Відбирає телефон, коли заявниця намагається зателефонувати до поліції. Окрім психологічного та фізичного насильства застосовує економічне насильство. Забирає і виносить речі із квартири електричний чайник, ноутбук, мобільний телефон. Внаслідок такої поведінки ОСОБА_1 постійно перебуває в стані стресу, почувається в небезпеці у власному житлі. Власними діями ОСОБА_2 створив нестерпну обстановку.
Посилаючись на приписи ст.ст. 3501, 3505 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), ст.ст. 1, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», просила суд видати обмежувальний припис строком на 6 місяців стосовно ОСОБА_2 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 з постраждалою особою ОСОБА_1 , заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 .
В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі.
Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином в порядку, визначеним ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Відповідно до ст. 3506 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.
У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.
Порядок видачі судом обмежувального припису визначається ЦПК України.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в ст. 1 надає наступні визначення:

домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно зі ст. 2 предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на подружжя; колишнє подружжя; та ін.

Державна політика у сфері запобігання та протидії домашньому насильству спрямована на забезпечення комплексного інтегрованого підходу до подолання домашнього насильства, надання всебічної допомоги постраждалим особам та утвердження ненасильницького характеру приватних стосунків.

Основними напрямами реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству є: 1) запобігання домашньому насильству; 2) ефективне реагування на факти домашнього насильства шляхом запровадження механізму взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; 3) надання допомоги та захисту постраждалим особам, забезпечення відшкодування шкоди, завданої домашнім насильством; 4) належне розслідування фактів домашнього насильства, притягнення кривдників до передбаченої законом відповідальності та зміна їхньої поведінки (ст. 5 цього Закону).

В порядку визначному ст. 26 цього Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

За заявою осіб, визначених ч. 1 цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з ч. 4 цієї статті.

Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 проживає в одній оселі разом із сином ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Працівниками поліції стосовно ОСОБА_2 неодноразово видавалися термінові заборонні приписи, а саме:

08.11.2024 № АА 413851, яким строком на 5 діб заборонено ОСОБА_2 в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 від домашнього насильства та зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи;

27.03.2025 № АА 414863, яким строком на 10 діб заборонено ОСОБА_2 в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 від домашнього насильства та зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи;

22.09.2025 № АА 658130, яким строком на 10 діб заборонено ОСОБА_2 в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 від домашнього насильства та зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи.

Також працівниками поліції неодноразово складалися протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 1732 КУпАП.

Крім зазначеного встановлено, що 25.11.2024 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у справі № 335/12689/24 винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП щодо матері ОСОБА_1

12.12.2024 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у справі № 335/11585/24 винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП щодо матері ОСОБА_1

29.04.2025 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у справі № 335/3460/25 винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП щодо матері ОСОБА_1 .

Також, як зазначала заявниці у заяві, на цей час у Вознесенівському районному суді міста Запоріжжя перебуває на розгляді справа про адміністративне правопорушення № 335/9900/25 щодо кривдника ОСОБА_2 за вчинення домашнього насильства.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Нормами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані положення, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявниці, жодних належних доказів заінтересованою особою подано не було, а відповідно існування інших обставин, а ні ж зазначені в заяві, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Зважаючи на вказані докази, є об`єктивні підстави вважати, що вчинення ОСОБА_2 насильства в сім`ї, носить систематичний характер, існували та існують і надалі ризики можливого продовження таких дій. Із вказаних доказів випливає, що сварки, сутички та конфлікти між учасниками справи тривають.

Про серйозність сприйняття фактів домашнього насильства, переживання з приводу можливих повторень таких, важкі наслідки спричинені цим та бажання заявниці попередити такі та захистити від таких себе, свідчать наведені вище докази та звернення ОСОБА_1 до суду та правоохоронних органів.

Дослідженням наданих заявницею доказів встановлено, що доводи ОСОБА_1 знайшли підтвердження, оскільки наявність конфлікту між сторонами, що мало наслідком звернення заявниці із заявами до поліції, відсутність бажання примирення у постраждалої від домашнього насильства, дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків, щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем її проживання.

На переконання суду, вказані докази в своїй сукупності підтверджують факт тривалого психологічного, фізичного та економічного насильства в сім`ї, а також зважаючи на неодноразовість вчинення такої поведінки, суд вважає, що вказані докази свідчать про те, що вчинення ОСОБА_2 насильства в сім`ї щодо матері має місце тривалий час і вважає, що існували та існують і надалі ризики можливого продовження таких дій, а також можливої ескалації такого насильства.

Визначаючи види заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків обмежувальним приписом, суд враховує обставини справи, тривалість неприязних стосунків.

За змістом ч. 7 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Щодо повнолітніх осіб такі обмеження відсутні.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09.12.2019 у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18), від 02.09.2020 у справі № 635/4854/19-ц (провадження № 61-3510св20).

Факт не притягнення особи до юридичної відповідальності не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, яким підтверджуються доводи заявника. Аналогічний висновок викладено у постанові КЦС ВС від 19.05.2020 у справі № 404/5203/19.

Ураховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, тому суд, з метою запобігання ризиків повторного вчинення насильства у сім`ї вважає необхідним видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника строком на шість місяців та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 3505 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, суд покладає на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 3506 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. 265, 3506 ЦПК України, ст. 1, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Видати строком на 6 (шість) місяців обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким заборонити останньому:

перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 .

Про видачу обмежувального припису повідомити Відділ поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району та Виконавчий комітет Запорізької міської ради.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене в повному обсязі 28 жовтня 2025 року.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 3506 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, покласти на рахунок держави.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя І. П. Соболєва