ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 680/242/25

Провадження № 22-ц/820/2216/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 11 серпня 2025 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , захищаючи Батьківщину, загинув військовослужбовець ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яку прийняла його малолітня дочка ОСОБА_2 , 2014 року народження, матір`ю якої є позивачка. Нотаріусом 12 квітня 2024 року на ім`я його дочки ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки та частину житлового будинку, належного спадкодавцю ОСОБА_2 .

Крім зазначеного спадкового майна, після смерті ОСОБА_2 його дочка ОСОБА_2 має право на успадкування та отримання грошової виплати в сумі 236399,99 грн., яку було безпідставно перераховано військовою частиною НОМЕР_1 на картковий рахунок відповідачки, яка начебто була цивільною дружиною померлого ОСОБА_2 04 серпня 2022 року відповідачка без погодження із законним представником малолітньої ОСОБА_2 зняла безпідставно отримані кошти у сумі 236399,99 грн., які в силу статті 1227 ЦК України входять до складу спадщини та використала їх в особистих потребах, тим самим порушила інтереси єдиного спадкоємця першої черги за законом - малолітньої дочки загиблого.

Відповідачка ОСОБА_3 , маючи на меті отримати одноразову грошову виплату після загибелі ОСОБА_2 , неодноразово зверталася до Новоушицького районного суду Хмельницької області із заявами про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, однак вказаний факт так і не був встановлений судом, про що свідчить постанова Хмельницького апеляційного суду від 15 серпня 2024 року.

Військовою частиною було допущено службову халатність, оскільки при зверненні ОСОБА_3 із заявою про виплату грошових коштів не перевірено документів ОСОБА_3 саме як дружини та не встановлено, що остання не входить до кола спадкоємців загиблого військовослужбовця. У добровільному порядку відповідачка ОСОБА_3 відмовилася повернути безпідставно отримані грошові кошти.

Тому з врахуванням цих обставин просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь безпідставно отримані кошти у розмірі 236399 грн.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 11 серпня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 236399 грн. та судовий збір у розмірі 2364 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати як незаконне та відмовити в задоволенні позову. На думку апелянтки, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що вона не мала права на отримання грошового забезпечення у розмірі 236399 грн., належного за життя ОСОБА_2 , оскільки не перебувала у зареєстрованому шлюбі з загиблим.

Грошове забезпечення виплачується членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням. ОСОБА_3 є членом сім`ї ОСОБА_2 оскільки спільно з ним проживала, пов`язана з ним спільним побутом, вели господарство, мали спільний бюджет.

Вважає, що рішенням Нетішинського районного суду від 28.03.2024 року у справі №680/94/24 встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , без шлюбу в період з 01.01.2017 року по 20.07.2022 року. Вказане рішення скасоване Хмельницьким апеляційним судом 15.08.2024 року не з підстави відсутності факту проживання однією сім`єю, а залишене судом без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Клопотання представника позивачки про відкладення розгляду справи апеляційний суд залишає без розгляду, як подане з порушенням встановленого ч. 8 ст. 14 ЦПК України порядку на електронну пошту без кваліфікованого електронного підпису.

Підстави для задоволення клопотання апелянтки ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи відсутні. Так, всі доводи ОСОБА_3 викладено в апеляційній скарзі, явка до суду є правом сторони. Посилання апелянтки про неспроможність забезпечити явку представника за відсутності договору про надання правничої допомоги з адвокатом у цій справі (за її представництва адвокатом у іншому спорі між цими ж сторонами, справа №754/15706/25) є безпідставним, зважаючи на те, що процесуальний закон зобов`язує учасників справи діяти сумлінно - проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію так, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, в т.ч. й щодо дотримання строків розгляду справи.

Апеляційний суд забезпечив сторонам умови для реалізації їхніх прав та обов`язків, тому з врахуванням відкриття апеляційного провадження у справі ще 12.09.2025 року, необхідності дотримання строку розгляду апеляційної скарги, визначеного статтею 371 ЦПК України, клопотання відхилено.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув військовослужбовець ОСОБА_2 , беручи участь у бойових діях щодо відсічі і стримування збройної агресії рф.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 03.11.2022 року №308 старшого солдата ОСОБА_2 виключено із списків в/ч у зв`язку з загибеллю. Наказано виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 264% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження військової служби в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавку за вислугу років за період з 01 по 31 липня 2022 року. Виплатити членам сім`ї або близьким родичам допомогу на поховання у розмірі 12540 грн. Виплатити винагороду за безпосередню участь за період служби з 01 по 31 липня 2022 року з розрахунку 100000 грн. на місяць. Виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань згідно наказу Міністерства оборони України №83 від 06.03.2022 року у розмірі місячного грошового забезпечення.

У сповіщенні про смерть від 22.07.2022 року, витязі з наказу в/ч НОМЕР_1 від 19.10.2022 року, витязі з наказу в/ч НОМЕР_1 від 03.11.2022 року, повідомленні в/ч НОМЕР_2 від 08.12.2023 року, довідці для членів сім`ї від 05.12.2022 року ОСОБА_3 зазначена як цивільна дружина військовослужбовця ОСОБА_2 .

Відповідно до повідомлення в/ч НОМЕР_2 від 08.12.2023 року усі належні кошти померлого ОСОБА_2 були виплачені на особистий рахунок дружині ОСОБА_3 згідно наказу від 03.11.2022 року № 308 та відповідно до заяви від 01.08.2022 року.

Згідно виписки по картковому рахунку ОСОБА_3 29.07.2022 року на її рахунок зараховано 236399,99 грн. (грошове забезпечення (зарплата) за липень 2022 року.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, неповнолітній доньці ОСОБА_2 належить право на неотримане у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 грошове забезпечення за липень 2022 року. Вказані кошти набула без достатніх правових підстав ОСОБА_3 , тому наявні підстави для стягнення цих безпідставно набутих коштів з відповідачки на користь позивачки.

Доводи апеляційної скарги про помилковість такого висновку суду є безпідставними, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до розділу XXX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року № 260, у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату. Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідно до змісту Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року № 260, не мають права на отримання грошового забезпечення загиблого військовослужбовця жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували в шлюбі між собою. ОСОБА_2 і ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі не перебували.

ОСОБА_3 не належить до кола осіб, яким згідно Порядку у разі смерті (загибелі) військовослужбовця виплачується належне, але не отримане ним до дня смерті грошове забезпечення, тому вона не мала права на отримання грошового забезпечення, належного за життя ОСОБА_2 .

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям.

Судом правильно констатовано, що ОСОБА_2 як донька загиблого ОСОБА_2 є його спадкоємцем першої черги за законом, належно прийняла спадщину, а отже, право на отримання вказаного грошового забезпечення належить їй в порядку спадкування.

Тож наявні підстави, визначені ст. 1212 ЦК України, для стягнення безпідставно набутих коштів з відповідачки на користь позивачки.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 11 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 03 листопада 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк