Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Справа № 521/9179/22
Провадження № 2/521/617/25
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Турава Н.М.,
Учасники справи:
Представник позивача ОСОБА_2
Представник відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батьківство з актового запису, -
ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_3 із вимогою виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису №5633 від 24 червня 2016 року у Одеському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ) та актового запису №6437 у Одеському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління МЮ у м. Одесі 10 грудня 2020 року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ).
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 18 липня 2022 року відкрито провадження по справі № 521/9179/22.
В обґрунтування позовних вимог посилався на такі обставини.
З ОСОБА_3 ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 2015 року. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 20 грудня 2022 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.
З Єдиного реєстру боржників України позивачу стало відомо, що за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси суду від 15 липня 2021 року по справі № 521/4922/21 з нього стягнуто аліменти на 2-х дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ), тоді як, з березня 2019 року шлюбні відносини між подружжям не підтримувались і відповідачка мешкала окремо.
05 жовтня 2022 року ухвалою суду по справі призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу для вирішення питання: чи є ОСОБА_1 біологічним батьком дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ) матір`ю яких є ОСОБА_3 .
Двічі, 28 жовтня 2022 року о 10 год.00 хв. та 21 листопада 2022 року о 10 год.00 хв., Департаментом охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації КУ Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи призначалися дати для відібрання зразків аналізів для молекулярно-генетичного дослідження ДНК із встановленням біологічного батьківства позивача щодо 2-х дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ). Для проведення судово-медичної експертизи викликалася відповідачка, але в призначений день та час, 28 жовтня 2022 року о 10 год.00 хв. та 21 листопада 2022 року о 10 год.00 хв., відповідачка з дітьми не з`явилася.
Департаментом охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації КУ Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи матеріали справи № 521/9179/22 повернуто до суду без проведення молекулярно-генетичного дослідження ДНК із встановленням біологічного батьківства з причин неприбуття відповідачки з дітьми для відібрання зразків аналізів.
Малиновським районним судом міста Одеси 14 грудня 2022 року було ухвалено заочне рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батьківство з актового запису задоволено.
Представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 15 травня 2024 року було подано заяву про поновлення строків на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд і скасування заочного рішення, в якій позивач просить поновити ОСОБА_3 строк на подання даної заяви у зв`язку із тим, що відповідачу не було відомо про відкриття провадження по справі 521/9179/22, так як відповідач перебувала за кордоном (т. 1 а. с. 103-106).
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 17 травня 2024 року було поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та прийнято заяву до свого провадження.
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 27 травня 2024 року заяву представника відповідача задоволено, заочне рішення скасовано.
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2024 року виправлено описку в ухвалі від 12 вересня 2024 року.
Державна спеціалізована установа Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи 27 лютого 2025 року надала до суду висновок експерта №19 від 15 січня 2025 року, відповідно до якого:
1.Громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може являтись біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ймовірністю 99,99999999%, таким чином, батьківство практично доведене.
2.Громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може являтись біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ймовірністю 99,99999999%, таким чином, батьківство практично доведене.
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 27 березня 2025 року надала до суду клопотання, за яким просила викликати у судове засідання експерта для роз`яснення методики аналізу та інтерпретації даних. Посилаючись на те, що додаткові роз`яснення дозволять суду чіткіше розуміти, чи є невідповідності генетичних локусів вирішальними для виключення можливості батьківства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також забезпечать об`єктивне застосування стандартів сучасної генетичної експертизи, підтверджених як науковою, так і судовою практикою.
Представником позивача Субботіною Л.В. заперечень на подану заяву представника позивача не подавалося, заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу також не надавалося.
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси (витяг з протоколу судового засідання) від 17 квітня 2025 року постановлено викликати судового експерта Кривду Р.Г. в судове засідання, яке відбудеться 29 травня 2025 року об 11.00 годині в залі судового засідання № 218 в приміщенні Малиновського (Хаджибейського) районного суду міста Одеси для додаткових роз`яснень та надання відповідей щодо складеного висновку №19 від 15 січня 2025 року.
Представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 18 квітня 2025 року було подано клопотання з доповненнями з урахуванням заперечення, в якому представник просить: викликати експерта ОСОБА_9 для додаткових роз`яснень та надання відповідей на питання суду та учасників справи; витребувати копію повного результату лабораторного дослідження ДНК/ДНК-аналізів, що стали підставою для висновку експерта, з метою ознайомлення для подальшого оскарження та отримання рецензії чи альтернативного висновку фахівця з метою призначення повторної експертизи в незалежній установі з ліцензією та відповідною акредитацією ; призначити проведення повторної експертизи в іншій установі, з дотриманням вимог процесуального закону та об`єктивної методології ДНК-аналізу.
Законом України № 1402-VIII від 26 лютого 2025 року «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» змінено найменування Малиновського районного суду міста Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси.
У судовому засіданні 29 травня 2025 року експерт ОСОБА_9 зазначив: не збігаючих алелів не було, абсолютного числа встановлення батьківства немає, розбігів у дітей і батька немає, випадків, що висновки недостовірні - не було.
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась повторно, про дату та час судового засідання була повідомлена, заяв та клопотань про відкладення судового засідання не надала.
Представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 була подана заява про розгляд справи за його відсутності, у своїй заяві представник відповідача просив у позовній заяві ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення судового експерта, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Частиною 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частинами 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частинами 1, 6 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.
У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.
У п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 з ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 2015 року.
Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 20 грудня 2022 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24 червня 2016 року, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 та його батьками були записані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а. с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10 грудня 2020 року, ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 та його батьками були записані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а. с. 7).

ОСОБА_1 були подані заяви 21 червня 2016 року, актовий запис № 5633 та 10 грудня 2020 року, актовий запис № 6437 про внесення даних до державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження стосовно двох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та присвоєння прізвища батька « ОСОБА_11 », та підтверджує той факт, що Позивач визнав батьківство стосовно двох дітей (т. 1 а. с. 1-96; 97-102).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК - тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2024 року призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, виконання якої доручено експертам Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації КУ Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи.

Державна спеціалізована установа Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи 27 лютого 2025 року надала до суду висновок експерта №19 від 15 січня 2025 року, відповідно до якого:

1. Громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може являтись біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ймовірністю 99,99999999%, таким чином, батьківство практично доведене.

2. Громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може являтись біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ймовірністю 99,99999999%, таким чином, батьківство практично доведене.

Окрім цього, в судовому засіданні було допитано експерта, який підтвердив достовірність експертизи.

Тобто, позивач не довів відсутність кровного споріднення між ним та дітьми - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому підстави для виключення відомостей про особу позивача як батька вказаних дітей з актового запису про їх народження, відсутні.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем при розгляді справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, та позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

За приписами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно висновку, зазначеного у постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 р. по справі № 159/5837/19, вказано, що відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на таку допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 3 жовтня 2019 р. у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 р. у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 2 грудня 2020 р. у справі № 317/1209/19, від 3 лютого 2021 р. у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 р. у справі № 753/1203/18.

10 вересня 2024 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та Адвокатським бюро «Бороган» укладено договір про надання правничої допомоги, згідно п. 2.1. якого АДВОКАТСЬКЕ БЮРО на підставі звернення КЛІЄНТА приймає на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надати Клієнту наступної правову допомоги представництві інтересів КЛІЄНТА по справі №521/9179/22 за позовом ОСОБА_1 до КЛІЄНТА про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батьківство з актового запису. Згідно п.4.1. та 4.2. Договору про надання правничої допомоги від 10 вересня 2024 року, за надання правничої допомоги, яка є предметом Договору, згідно пункту 2.1 цього Договору, АДВОКАТСЬКОМУ БЮРО КЛІЄНТ сплачує винагороду у розмірі 40000,00 гривень. Отже, дана сума є фіксованою.

26 березня 2025 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та АБ «БОРОГАН» підписано акт приймання-передачі виконаної роботи до Договору про надання правничої допомоги від 10 вересня 2024 року (надалі «Акт»).

Згідно Акту, у відповідності до вимог пунктів 2.1., 4.1 Договору про надання правничої допомоги від 10 вересня 2024 року, АДВОКАТСЬКИМ БЮРО виконані, а КЛІЄНТОМ прийняті наступні роботи: усна консультація, вивчення документів, формування правової позиції, підготовка заяви про перегляд заочного рішення у справі № №521/9179/22 від 14 грудня 2022 року, участь в судових засіданнях.

Всього за виконану роботу КЛІЄНТ, протягом 5-ти робочих днів після надходження коштів, які зазначені у п 4.1 Договору про надання правничої допомоги від 10 вересня 2024 року на рахунок КЛІЄНТА, та затверджені судом зобов`язується сплатити АДВОКАТСЬКОМУ БЮРО винагороду у розмірі 40000,00 гривень.

Об`єднаною палатою Верховного Суду в своїй Постанові від 03 жовтня 2019 року по справі №922/445/19 зроблено такий висновок. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Питання застосування частини 8 ст. 141 ЦПК України щодо доведеності розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу також неодноразово було предметом дослідження у Верховному Суді, в тому числі відповідно до згаданих вище постанов, а також відповідно до постанов від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20), від 5 березня 2021 року (справа № 200/10801/19-а), від 16 березня 2021 року (справа №520/12065/19), у яких сформульовано правовий висновок, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Таке правозастосування випливає з нової процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу, імплементованої у ЦПК України з 15 грудня 2017 року.

Вказаного висновку дійшов Верховний суд України у постанові від 15 квітня 2021 року по справі № 160/6899/20.

Разом з тим, з метою повного та об`єктивного розгляду судом справи відповідачем надано докази у справі №521/9179/22, а саме:

1. Підтвердження оплати за судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу по ухвалі Малиновського районного суду міста Одеси з метою встановлення факту біологічного батьківства при дослідженні: зразків рідкої крові 1 за стандартною індивіалізуючою панеллю (2 об) (код032) та зразка букального епітелію за стандартною індивіалізуючою панеллю 2 (2 об) (код034) - Рахунок №10 від 15 січня 2025 року та квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН777РКО від 15 січня 2025 року (т. 1 а. с. 190).

2. Договір про надання правничої допомоги від 10 вересня 2024 року та акт приймання-передачі виконаної роботи до Договору про надання правничої допомоги від 26 березня 2025 року (т. 1 а. с. 191-192; 193).

Отже, витрати на правничу допомогу у розмірі 40000,0 гривень та інші підтверджені платежі (зокрема, за проведення експертиз) підлягають відшкодуванню та можуть бути розподілені судом незалежно від фактичного моменту їх сплати, оскільки обсяг і вартість послуг належно підтверджені доказами.

Керуючись ст. ст. 5, 121, 122, 124, 125, 126, 127, 128, 13 136 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 15, 16, 76, 81 ЦПК України, СУД

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батьківство з актового запису відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати, які складаються з: оплати за судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу у розмірі 12114 (двадцять тисяч сто чотирнадцять) гривень 00 копійок; комісія банку у розмірі 181 (сто вісімдесят одна) гривня 70 копійок; витрати з надання правничої допомоги у розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: В.К.Гуревський

Рішення суду в повному обсязі складено 27 жовтня 2025 року.