справа № 462/8828/25
УХВАЛА

10 листопада 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 ,

встановив:

представник Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» - Білоган М.В. звернулася у суд із заявою про видачу судового наказу у якій просить стягнути з боржника заборгованість за надані послуги.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.4, п. 5 ч. 2ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно п.2, п.3, п.4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак до заяви про видачу судового наказу поданої ОСОБА_2 долучено ксерокопію довіреності з факсимільною відміткою «Згідно з оригіналом начальник Юридично претензійного відділу О. Іващук.», таким чином дана довіреність не може бути письмовим доказом відповідно до ст. 95 ЦПК України.

Також, розрахунки штрафних санкцій містять факсимільну відмітку начальника ЮПВ Іващук О. Таким чином дані документи не є оригіналами документів що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги або їх копіями завіреними відповідно до ст. 95 ЦПК України.

Окрім цього, представником заявника не долучено копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості відповідно до п.3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України

Відповідно до ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. 161, 163, 165, 166, 261, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України,-

постановив:

у видачі судового наказу за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 відмовити.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до вимог ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: І.С. Мруць