РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/6203/25

провадження у справі № 2-о/0285/215/25

10 листопада 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………….…Літвин О. О.,

секретаря…………......................Клечковської М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за правилами окремого позовного провадження

за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа: Звягельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану

у Звягельському районі Житомирської області

про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця 10.11.2025 звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чулаківка Голопристанського району Херсонської області.

В обґрунтування заяви зазначила, що свідоцтво про смерть чоловіка видане органами реєстрації, що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі РАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, законодавства України.

Стверджувала, що встановлення зазначеного факту в судовому порядку необхідне їй для отримання свідоцтва про смерть українського зразка, що в подальшому має істотне значення для реалізації цілої низки прав.

Зважаючи на невідкладність розгляду таких справ, судовий розгляд проведено у відсутність заявниці та представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст.19 ЦПК).

Статтею 315 ЦПК передбачена можливість встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чулаківка Голопристанського району Херсонської області. Дана обставина підтверджується: свідоцтвом про смерть та довідкою про смерть №С-01210, виданими Скадовським районним відділом записів актів цивільного стану Управління РАЦС Херсонської області 09.04.2025.

Родинні стосунки між заявницею ОСОБА_1 та померлим, як подружжя, підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу 14.07.1968, а тому їй належить право звернутися до суду з такою заявою.

Згідно довідки від 12.05.2025 про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, заявниця зареєстрована, як внутрішньо переміщена особа в с. Дмитрівка Київської області.

В Україні 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, який Указом Президента України наразі продовжений.

Установлено що село Чулаківка Скадовського (колишня назва Голопристанського) району Херсонської області є окупованим та входить до Переліку територій, тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Тобто, село Чулаківка Скадовського (колишня назва Голопристанського) району Херсонської області є по сьогоднішній день окупованою територією, що унеможливлює отримання довідок держаного зразка для здійснення реєстрації смерті.

Згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

За приписами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Таким чином, в судовому засіданні достеменно встановлено, що заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть свого чоловіка у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки він помер на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті.

Надані заявником докази та встановлені судом обставини є достатніми для задоволення заяви.

Суд при оцінці доказів бере до уваги практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При розгляді даної справи суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, які зроблені у справах проти Туреччини, зокрема у справі «Loizidou v Turkey», а також у справі «Cyprus v Turkey», а також проти Молдови та Росії, зокрема у справі «Mozer v Republic of Moldova and Russia», «Haseu and Others v Moldova and Russia», де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у наданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади, протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це б становило позбавлення їх мінімальних прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та немайнових особистих прав заявника, суд виходить з дотримання вимог щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих доказів в сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на окупованій території.

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо смерті людини, з метою захисту прав громадян України, ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. У той же час держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.

Суд приймає до уваги досліджені у справі докази та приходить висновку, що вони містять інформацію щодо предмету доказування, з них можливо встановити дійсні обставини справи та дійти висновку про наявність обставин справи.

Оцінюючи надані докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Оскільки встановлення даного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці певні юридичні наслідки, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення її заяви.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 76-81, 259, 263-265, 317 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Плоскоє Знаменського району Кіровоградської області,

що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в с Чулаківка Скадовського (колишня назва Голопристанського) району Херсонської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку оскарження, рішення набирає законної сили за результатом апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на нього безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча суддя ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин