Справа № 202/1775/25
Провадження № 2/202/2309/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Дребот І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Шеремет В.Л.,

учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпра з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання їхньої спільної доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно (але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття) та відкликати судовий наказ Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2023 у справі № 202/19577/23.

Позов мотивовано наступним. Під час визначення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх доходів, не було враховано наявність істотних обставини, які впливають на визначення відповідного розміру аліментів. Так, не було враховано наявність у позивача на утриманні неповнолітньої дитини від попереднього шлюбу, на якого також стягуються аліменти; не стягнення аліментів на утримання дитини позивача від попереднього шлюбу, що порушило справедливий баланс між захистом прав дітей позивача та додаткового стягнення грошових коштів за неотриманий період; наявність непрацездатної матері, яка отримує невеликий розмір пенсійного забезпечення та має хронічні захворювання, що потребує відповідного лікування та стає підставою для здійснення позивачем щомісячного грошового забезпечення у розмірі 10 000 гривень; самостійно виконання позивачем солідарного обов?язку з відповідачем щодо погашення кредитних заборгованостей у розмірі 306 011,98 грн; несення позивачем значних витрат на захист та забезпечення власного життя і здоров?я, а також на підтримку функціональних потреб під час перебування у зоні бойових дій; передання матір?ю позивача права власності відповідачу на трьох-кімнатну квартиру, в рахунок аліментів на неповнолітню ОСОБА_5 ; наявність у відповідача на праві власності декілька видів нерухомого майна, тоді як у позивача взагалі відсутні будь-які види майна. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що відбулося погіршення майнового стану позивача, що дає підстави для зменшення розміру аліментів до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, та таке зменшення, є розумним та не суперечить нормам матеріального права. На думку позивача, стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) позивача є співмірним з урахуванням усіх наведених обставин. Визначений розмір аліментів є в декілька разів більшим за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та дає достатню можливість для гідного забезпечення малолітньої доньки у всіх сферах (навчання, лікування, дозвілля, харчування тощо). Позивач зазначає, що як батько, так і мати, повинні нести рівні обов?язки, в тому числі, і по матеріальному утриманню/забезпеченню дитини.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечила проти позову та зазначила наступне. Судовий наказ від 01.12.2023 видано з урахуванням ст. 192 СК України, яка дозволяє змінювати розмір аліментів у разі зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення здоров`я або інших істотних обставин. Суд першої інстанції оцінив фінансовий стан позивача та потреби дитини, встановивши розмір аліментів відповідно до ст. 180, 181 СК України (обов`язок батьків утримувати дитину до повноліття) та ч. 2 ст. 182 СК (мінімальний розмір 50% прожиткового мінімуму). Пункт 4 ч. 1 ст. 161 СК передбачає стягнення 1/4 заробітку на одну дитину, що відповідає чинному наказу. Потреба дитини: ОСОБА_6 перебуває на обліку в дитячого офтальмолога (висновок лікаря, заказ № Лв00-1967 від 03.09.2024). Відповідачка сплатила 5237 грн за медичні послуги, що свідчить про додаткові витрати на здоров`я дитини. Зменшення аліментів може обмежити можливості забезпечення її медичних, освітніх та інших потреб, порушуючи її права. На думку відповідача, позивач не надав переконливих доказів критичного погіршення матеріального стану. На думку відповідачки, припинення стягнень на сина з серпня 2024 не впливає на потреби доньки ОСОБА_7 та не перевищує ліміт 50% заробітку, встановлений ч. 3 ст. 70 Закону "Про виконавче провадження". Також відповідач зазначила, що щомісячні перекази позивача матері є добровільними та не звільняють від пріоритетного обов`язку утримувати дитину. Відповідач зазначила, що позивач погашає борги на суму 306 011,98 грн, набуті в шлюбі, проте ці борги є спільними і їх погашення не може зменшувати аліментні зобов`язання, оскільки утримання дитини має пріоритет. Відповідач ствердила, що квартира ( АДРЕСА_1 ), подарована матір`ю позивача, не замінює аліментів, оскільки не укладено нотаріального договору про припинення аліментних зобов`язань, як того вимагає ст. 190 СК України. Наявність іншої нерухомості у відповідачки ( АДРЕСА_2 ) не впливає на обов`язок позивача сплачувати аліменти. Окрім того, на думку відповідача, те, що позивач, капітан поліції (ДПОП "ОШБ «Лють»"), перебуває в зоні бойових дій з 11.05.2024 і його витрати на амуніцію, їжу та житло частково компенсуються державним забезпеченням (постанова КМУ № 168 від 28.02.2022). Аліменти стягуються з усіх видів доходів, включаючи додаткову винагороду, що не виправдовує зменшення розміру аліментів.

На думку відповідачки, судовий наказ від 01.12.2023 врахував інтереси дитини та фінансовий стан позивача. Зменшення аліментів до 1/6 частини заробітку суперечить потребам доньки, зокрема через витрати на її здоров`я, та принципу рівних обов`язків батьків (ст. 141 СК). Позивач не довів істотного погіршення матеріального стану, а його доходи дозволяють виконувати чинні аліментні зобов`язання. Враховуючи наведене, відповідачка вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2025 року, справу № 202/177/25 розподілено головуючому судді Дребот І.Я.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 листопада 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 укладено шлюб, який зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 1596, що підтверджується витягом з Дії щодо актового запису №1596. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 було присвоєне прізвище « ОСОБА_9 ».

Під час перебування у шлюбних відносинах в сторін народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом з «Дії» щодо актового запису № 321.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/19575/23 від 05.03.2024 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

01 грудня 2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська у справі № 202/19577/23 видано судовий наказ, яким стягується з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не більше десяти прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання судового наказу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2023 року відкрито виконавче провадження № 74355577 від 08.03.2024 року про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно, що підтверджується витягом з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 19.02.2025 року.

З 12 липня 2008 року по 11 лютого 2011 року, ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_10 , що підтверджується витягом з Дії щодо актового запису № 389.

Під час перебування у шлюбних відносинах в ОСОБА_4 та ОСОБА_10 народився син - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом з Дії щодо актового запису про народження № 289.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-3634/2011 від 11 лютого 2011 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 розірвано.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-4911/2009 від 29 жовтня 2009 року, а також на підставі виконавчого листа у справі № 2-4911/2009 від 29 жовтня 2009 року, з ОСОБА_4 стягуються на утримання сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення ним повноліття на користь матері ОСОБА_10 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму установленого для дитини відповідного віку у місяць, починаючи стягнення з 17 липня 2009 року та на утримання дружини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до закінчення терміну відпустки по догляду за дитиною віком до 3-х років у розмірі1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13.03.2009 року по 07.02.2012 року.

Відповідно до довідки ДПОП «ОШБ «ЛЮТЬ» № 12412-2024 від 25.12.2024 року, зазначено, що з 07 листопада 2015 року позивач є капітаном поліції та проходить службу в Національній поліції України, а також те, що ОСОБА_4 перебуває на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 управління поліції особливого призначення № 4 («Дніпро-1») Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_5 » перебуває з 11.05.2024 по теперішній час.

Згідно Довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДПОП «ОШБ «ЛЮТЬ» щодо архівної відомості № 1 за період з травня 2024 по грудень

2024 року, з позивача за період з травня 2024 по грудень 2024 року було утримано аліменти на користь ОСОБА_5 у загальному розмірі 147 722,59 грн (сто сорок сім тисяч сімсот двадцять дві гривні п?ятдесят дев?ять копійок).

Позивач подавав рапорт до тимчасово виконуючого обов?язки начальника Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_5 » полковнику поліції Роману Поліщуку, щодо поновлення утримання з усіх видів доходів аліментів на утримання сина ОСОБА_11 .

У позивача є мати- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є пенсіонеркою та є непрацездатною особою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 .

Відповідно до Довідки про доходи № 4551 9150 7085 8520, розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_12 складає 5612,18 грн на місяць.

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10.02.2025 року, ОСОБА_12 з січня 2020 року перебуває під наглядом у сімейного лікаря з хронічними захворюваннями у вигляді дифузного кардіосклерозу, серцева недостатність 1 ступеня, гіпертонія, 2 ступеня, деформованого артрозу правого колінного суглобу, тромбоз центральної вітки сітківки тощо. Також ОСОБА_12 перебуває на обліку у невропатолога.

ОСОБА_12 є матір?ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 від 20.06.194 року.

Відповідно до довідки ДПОП «ОШБ «ЛЮТЬ» №12412-2024 від 25.12.2024 року, вбачається те, що ОСОБА_4 перебуває на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 управління поліції особливого призначення № 4 («Дніпро-1») Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_5 » перебуває з 11.05.2024 по теперішній час.Відповідно до Законів України «Про Національну поліцію», «Про правовий режим воєнного стану», Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 28 жовтня; 2024 року № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Положення про Департамент поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_5 » затвердженого наказом Національної поліції України від 16 квітня2024 року № 403, наказом ДПОП «ОШБ «Лють» від 11 грудня 2024 року № 408 ДСК капітан поліції ОСОБА_4 з 11.12.2024 до особливого розпорядження перебуває у відрядженні та безпосередньо приймає участь в здійсненні із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України у зоні введення бойових дій ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Враховуючи вказані обставини справи позивач звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 на утримання дитини ОСОБА_5 .

Норми права з яких виходив суд.

За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Стаття 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

За змістом положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що судом не було враховано наявність у позивача на утриманні неповнолітньої дитини від попереднього шлюбу, на якого також стягуються аліменти, надання матеріальної допомоги матері пенсійного віку, погіршився його матеріальний стан.

Відповідно до висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, зменшення розміру аліментів можливе лише в разі доведення позивачем належними та допустимими доказами факту погіршення майнового стану платника аліментів, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, Верховний Суд наголошував на тому, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Самі по собі твердження позивача про те, що він має на утриманні іншу дитину від іншого шлюбу, не заслуговують на увагу, оскільки права однієї дитини не можуть порушуватися за рахунок іншої.

Також суд не може взяти до уваги доводи відповідача щодо перебування на його утриманні непрацездатної матері, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази такого утримання і несення позивачем регулярних витрат, а також з огляду на те, що мати позивача отримує щомісячну пенсію, що свідчить про її здатність самостійно забезпечувати власні потреби.

Позивачем не надано жодних належних і достатніх доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, зокрема щодо погіршення його майнового стану, або таких, що свідчили б про неможливість позивача сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному судовим наказом розмірі, а наявність іншої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем не доведено зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення здоров`я або інших обставин, що мають істотне значення, розмір аліментів 1/4 частини доходу відповідає ст. 183 ч. 5 СК України, не перевищує 50% прожиткового мінімуму та є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, права іншої дитини позивача не порушені, добровільна допомога матері, погашення кредиту та служба в зоні бойових дій не є підставами для зменшення аліментів, докази позивача не відповідають вимогам ст. 81 ЦПК України.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити повністю.

Судовий збір відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 залишити за позивачем.

Судовий наказ від 01.12.2023 у справі № 202/19577/23 залишається без змін.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, а тому вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 150, 180-184, 192 СК України, ст. 10-13, 76, 80, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.10.2025 року.

Суддя І.Я. Дребот