Справа № 916/602/23
Провадження № 2/947/3376/25
УХВАЛА

05.11.2025

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

За участю:

Представника позивача прокурора Савіцького Д.С.

Представника ОМР Степанчука В.В.

Представника ОСОБА_1 Жук В.В.

розглянувши заяву представника відповідача Фомінцева В.В. про закриття провадження по цивільної справі за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Одеської міської ради, до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_1 , про про скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в якій просив скасувати проведену 26.07.2021 року державним кадастровим реєстратором відділу у Голованівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Печерицею Т.М. реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :45:007:0006 з одночасним закриттям Поземельної книги відносно цієї земельної ділянки, а також стягнути на його користь судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог прокурором зазначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0600 га у приватну власність ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва розроблений ФОП ОСОБА_2 без урахування заборон та обмежень, встановлених законом, а також усіх наявних документів та матеріалів, а саме, відповідних викопіювань із Генерального плану міста Одеси, зонінгу, інформацій виконавчих органів Одеської міської ради та рішень Одеської міської ради щодо неможливості її відчуження та забудови, тобто, не відповідає вимогам ст. 58, 60-62, 83 Земельного кодексу України, ст. 88, 90 Водного кодексу України, п. 10 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.11.2004 № 434, Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486, Державним санітарним правилам планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 року № 173.

Як зазначає прокурор, у порушення вимог законодавства, відповідно до вищезазначеного проекту землеустрою спірній земельній ділянці надано наступні характеристики: категорія земель: землі рекреаційного призначення, код згідно з КВЗУ: 014.00 землі, які використовуються для відпочинку та оздоровлення, код та вид цільового призначення згідно КВЦПЗ: 07.03 для індивідуального дачного будівництва.

У подальшому, 26.07.2021 державним кадастровим реєстратором відділу у Голованівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Печерицею Т. М. відкрито поземельну книгу на спірну земельну ділянку, присвоєно останній кадастровий номер :45:007:0006, та внесено до Державного земельного кадастру відомості про зазначену земельну ділянку.

Відповідно до розділу 1 поземельної книги (запис від 26.07.2021р. № 001), земельна ділянка із кадастровим номером :45:007:0006 площею 0,0600 га, розташована по АДРЕСА_1 віднесена до категорії земель: землі рекреаційного призначення, вид використання: для індивідуального дачного будівництва, форма власності не визначена.

Відповідно до запису №003 від 26.07.2021р. земельна ділянка має відповідне обмеження: розташована у межах водоохоронної зони.

При цьому, прокурор зазначає, що дії державного кадастрового реєстратора відділу у Голованівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Печерицею Т. М. щодо внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку із кадастровим номером :45:007:0006 не є протиправними, тому що останньому не було відомо про порушення ОСОБА_1 законодавчо встановленої процедури отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, вжиття виконавчими органами Одеської міської ради спрямованих на встановлення підстав для надання такого дозволу, у тому числі, про рішення Одеської міської ради про відмову у наданні ОСОБА_1 відповідного дозволу, що свідчить про обґрунтоване встановлення відсутності критерію «мовчазної згоди» органу місцевого самоврядування, що є розпорядником спірної земельної ділянки.

Проте, на думку прокурора, враховуючи, що здійснення державної реєстрації у Державному земельному кадастрі спірної земельної ділянки на підставі проекту землеустрою ОСОБА_1 , розробленого без урахування заборон та обмежень, встановлених законом, а також усіх наявних документів та матеріалів, розроблених та виданих на місцевому рівні, надання земельній ділянці цільового призначення, що прямо суперечить вимогам закону, є окремою підставою для скасування такої реєстрації у судовому порядку.

Отже, на думку прокурора, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :45:007:0006 площею 0,0600 га, розташована по АДРЕСА_1 є землею комунальної власності територіальної громади міста Одеси, розпорядником якої є Одеська міська рада, а тому її права на реалізацію усіх правомочностей щодо спірної земельної ділянки, а саме, володіння, користування та розпорядження нею, підлягають захисту шляхом скасування державної реєстрації незаконно сформованої земельної ділянки та закриття Поземельної книги на неї. Окрім наведеного, прокурором у позовній заяві обґрунтовано підстави для представництва ним у даній справі інтересів держави.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.01.2025 року у справі №916/602/23 відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 рішення Господарського суду Одеської області від 03.01.25 року по справі №916/602/23 скасовано та закрито провадження у справі.

Постанова апеляційного суду обгрунтована тим, що оскільки фактично даний спір пов`язаний з реалізацією та набуттям фізичною особою права власності на земельну ділянку, він (даний спір) не має встановлених нормами Господарського процесуального кодексу України ознак господарської юрисдикції і повинен вирішуватись у порядку саме цивільного судочинства.

Колегія суддів , при розгляді даного питання керувались правовими висновками Верховного Суду, а саме:

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі № П/811/1047/16 (обставини якої, а також суб`єктний склад сторін є подібними до даної справи) зазначила наступне:

- спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний реєстратор, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію земельної ділянки, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем (міською радою).

- оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалося реалізації та набуття третьою особою (фізичною особою) права власності на земельну ділянку.

- цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором позивача (міської ради) та третьої особи (фізичної особи) щодо прав на спірну земельну ділянку.

У постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останній висновок Великої Палати Верховного Суду, яким у цьому випадку є висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 910/7781/19: "зазначені фізичні особи є власниками земельних ділянок та не мають статусу підприємців. Саме з цих підстав справа у цьому спорі не відноситься до юрисдикції господарських судів відповідно до пунктів 6, 13 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, як про це помилково вказав суд апеляційної інстанції, та має розглядатись за правилами цивільного судочинства згідно зі статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України", якому відповідають оскаржувані у цій справі судові рішення».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.25 справа №916/602/23 за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним закриттям Поземельної книги передано за підсудністю до Київського районного суд м.Одеси для розгляду за встановленою юрисдикцією.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 15.05.25 року прийнято справу №916/602/23 та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

З боку заступника керівника Одеської обласної прокуратури до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі, в якості співвідповідача (приймає участь у справі в якості 3 особи) ОСОБА_1 , та ухвалою від 19.06.2025 ОСОБА_1 було залучено в якості співвідповідача.

Представником відповідача ОСОБА_1 07.10.2025 подані письмові пояснення які , фактично, за змістом є заявою про закриття провадження у справі з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду визначеному у постанові від 13.05.2025 у справі №815/1788/15 щодо неправильного способу захисту порушеного права обраного прокурором у справі де предметом оскарження був правовий висновок Управління Головного управління Держгеокадастру, оскільки вказаний правовий акт застосовувався одноразово та вичерпав свою дію, не породжуючи обв`язку органу місцевого самоврядування при затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки враховувати його, а тому даний висновок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні ст. 17 КАС і не підлягає взагалі судовому розгляду.

У судовому засіданні заявник підтримав необхідність закриття провадження у справі.

Представники позивача ( заступника прокурора та Одеської міської ради) заперечували проти закриття провадження.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Згідно ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Предметом розгляду даної справи є позовні вимоги стосовно скасування проведеної 26.07.2021 року державним кадастровим реєстратором відділу у Голованівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Печерицею Т.М. реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :45:007:0006 з одночасним закриттям Поземельної книги відносно цієї земельної ділянки.

Таким чином предмет спору у даної справи відрізняється від предмету спору у адміністративної справі №815/1788/15 а тому правові висновки Великої Палати Верховного Суду зазначені у постанові від 13.05.2025 вказаної справи не є релевантними для справи яки розглядається у даному випадку.

Водночас , згідно усталеної практиці Верховного Суду , спори щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі земельної ділянки, стосуються втручання у право власності а тому такі спори підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Зокрема, у постанові Верховного суду 20 березня 2024 року у справі № 731/264/23, зазначено наступне:

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно із статтею 1 Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VІ "Про державний земельний кадастр" (далі - Закон про земельний кадастр) державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до статті 15 Закону про земельний кадастр до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, зокрема, кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із статтею 16 Закону про земельний кадастр земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

Отже, порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами, визначений статтями 116, 118, 122 ЗК України, передбачає вчинення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування відповідних дій та прийняття рішень, а саме: формування земельної ділянки, присвоєння їй кадастрового номера,надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, тощо.

Вказані дії та рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування можуть порушувати права інших власників земельних ділянок, а тому визнання незаконними цих рішень і дій, відповідно, може бути способом захисту цивільного права або інтересу

За положеннями частин десятої, тринадцятої статті 79-1 ЗК України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

У пункті 11.10 постанови від 20 червня 2023 року у справі № 633/408/18 (провадження № 14-86цс22) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що вимоги про визнання незаконним (недійсним) і скасування рішення органу влади про надання земельної ділянки у власність і про скасування державної реєстрації такого права за певних умов можна розглядати як вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, якщо саме ці рішення та реєстрація створюють відповідні перешкоди.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 грудня 2023 року у справах № 925/1006/22 та № 906/296/23.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження по справі , визначених ст. 255 ЦПК України, а тому у відповідної заяві представника ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 255,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача Фомінцева В.В. про закриття провадження по цивільної справі за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Одеської міської ради, до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_1 , про про скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії.

Повний текст ухвали складено 05.11.2025.

Ухвала про відмову у закритті провадження окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені у апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя В. О. Луняченко