УХВАЛА

30 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 754/10981/25

провадження № 61-13335ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Національного банку України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом у якому просив стягнути з Голови Національного банку України завдану моральну шкоду

у розмірі 10 000,00 грн за кожне звернення, а всього 70 000,00 грн, а також зобов`язати відповідача надати на звернення обґрунтовані відповіді і повідомити про це позивача по електронній пошті.

Деснянський районний суд м. Києва ухвалою від 24 липня 2025 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року, позов ОСОБА_1 передав для розгляду за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

27 жовтня 2025 року засобами електронної пошти ОСОБА_1 з використанням електронного цифрового підпису подав до Верховного Суду касаційну скаргу

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 липня 2025 року

та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року у цій справі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства

є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої

та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 9 частини першої статті 353 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду, після її перегляду в апеляційному суді,

у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, прийнята

за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції,

а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня

1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи наведене, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 353, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва

від 24 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Національного банку України про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров