РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля ,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Марини Павлецької

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 та військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

приходить до такого.

Позиція позивача

Позивачка ОСОБА_5 26 травня 2025 року звертається до суду з цим позовом, в якому просить встановити факт проживання її однією сім`єю з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу з 8 лютого 2020 року по 13 липня 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона вже зверталась до суду з аналогічною заявою в порядку окремого провадження, однак заяву було залишено без розгляду, оскільки існує спір про право. Так, 17 липня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 її сповістив про те, що її чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стрілець військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти 13 липня 2024 року під час виконання бойового завдання в результаті відбиття ворожого штурму поблизу населеного пункту Солодке Волноваського району Донецької області. Військова частина та ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовили позивачці у наданні офіційних відомостей про ОСОБА_6 , оскільки вона не являється офіційним членом його сім`ї, хоча і проживала з ним однією сім`єю з 2017 року. Лише після направлення скарги до Міністерства оборони України отримала відповідні документи. Однак, через не зареєстрований з ОСОБА_6 шлюб не може належним чином реалізувати свої права, здійснювати комунікацію з органами військового управління, подавати заяви щодо розшуку ОСОБА_6 та підтвердження соціального статусу для призначення та виплати грошових коштів. Позивачка проживала з ОСОБА_6 з травня 2017 року до 13 липня 2020 року, однак під час спільного проживання ОСОБА_6 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який було розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду 7 лютого 2020 року, а тому позивачка просить встановити факт спільного проживання з 8 лютого 2020 року.

На підтвердження позову подає копії витягів з Державного реєстру актів цивільного стану, акту фактично проживаючих осіб, сповіщення про зниклого безвісти, акту службового розслідування, витягів з наказу та журналу бойових дій, руху коштів по рахунку ОСОБА_6 , спільні фотографії та переписки.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 пояснює, що з ОСОБА_6 вони спільно проживали з весни 2017 року, вели спільне господарство, проводили разом дозвілля, їздили разом до його родичів в гості в Жмеринський район. Коли їй стало відомо, що ОСОБА_6 зник безвісти, то виявилось, що вона не має жодних прав як дружина військовослужбовця, оскільки вони не в зареєстрованому шлюбі. Для отримання пільг та виплат їй необхідно встановити факт спільного проживання з ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_7 позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснює, що ОСОБА_2 фактично проживала з ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , з травня 2017 року, однак в позові стоїть вимога про встановлення факту спільного проживання з 8 лютого 2020 року, оскільки ОСОБА_6 до 7 лютого 2020 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 .. Шлюб не реєстрували, бо не передбачали, що може виникнути ситуація, що потрібно буде підтверджувати такий факт. Факт спільного проживання позивачці необхідно встановити для того, щоб належним чином реалізувати її права, здійснювати комунікацію з органами військового управління, подавати заяви щодо розшуку ОСОБА_6 та підтвердження соціального статусу для призначення та виплати грошових коштів

Позиція відповідачів

Відповідачка ОСОБА_3 , мати зниклого безвісти ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилась, поштою надіслала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність (а.с.115-116).

Відповідачка ОСОБА_4 відзиву на позовну заяву не подавала.

Представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Довбаш С.М. в судове засідання не з`явився, позовну заяву з додатками в електронному вигляді отримав (а.с.152).

Позиція третіх осіб

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ІНФОРМАЦІЯ_1 та військова частина НОМЕР_1 - в судове засідання не з`явились, заяв чи клопотань з приводу неявки та розгляду справи не подавали.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Позовна заява надійшла до суду 26 травня 2025 року (а.с.1).

Ухвалою суду від 9 червня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження (а.с.105).

Клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції від представника позивача надійшло до суду 25 червня 2025 року (а.с.111-112).

Ухвала про проведення судових засідань в режимі відеоконференції для представника позивача ОСОБА_7 , винесена судом 25 червня 2025 року (а.с.114).

Відповідачка ОСОБА_3 1 липня 2025 року надсилає до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність (а.с.115-116).

Ухвалою суду від 2 липня 2025 року до участі в справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військову частину НОМЕР_1 . Підготовче судове засідання відкладено на 19 вересня 2025 року (а.с.120).

Ухвалою суду від 19 вересня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.140-141).

Представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Довбаш С.М. 23 вересня 2025 року подає заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.148).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надає показання, що вона мати позивачки. Весною 2017 року вони з батьком позивачки познайомились з ОСОБА_6 , який став жити разом з дочкою, він їм сподобався, оскільки завжди намагався їм допомогти, вмів все робити і робив. Вони з дочкою жили дружно, завжди все робили вдвох. ОСОБА_6 відносився до сина ОСОБА_2 дуже гарно, все йому допомагав, дбав про нього, як про рідного, спільних дітей у них не було. В її дочки є квартира в м. Біла Церква, де разом проживали її дочка, онук та ОСОБА_6 .. Він допомагав їй з ремонтом, все робив по господарству, у них був спільний бюджет. Їй відомо, що ОСОБА_6 спілкувався зі своїм рідним сином по телефону. ОСОБА_6 до 2017 року проживав та працював в м. Києві, а коли став проживати з її дочкою, то їздив в Київ на роботу.

Свідок ОСОБА_9 судовому засіданні надає показання, що вона подруга ОСОБА_2 , проживає в м. Біла Церква. Підтверджує, що ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_6 з 2017 року, вони дружать сім`ями і всі свята святкували разом, їздили на спільний відпочинок. Був період часу, коли ОСОБА_6 працював з її чоловіком. Вони проживали разом як сім`я, мали спільний бюджет, спільних друзів, спільні інтереси. ОСОБА_10 гарно ставився до ОСОБА_11 та до її сина. Знає, що за спільні кошти ОСОБА_6 та ОСОБА_2 придбали автомобіль.

Свідок ОСОБА_12 пояснює, що він син позивачки, і його мати проживала разом з ОСОБА_6 , який є його вітчимом. Вони жили всі втрьох з травня 2017 року. ОСОБА_6 ставився до нього гарно, як батько, подарував йому ноутбук, разом їздили на море, брав його на риболовлю, навчив його керувати автомобілем. З матір`ю у ОСОБА_6 були гарні відносини, вони жили як сім`я, придбали спільно автомобіль, робили ремонт в квартирі. Шлюб не реєстрували, бо і так добре жили. Їздили разом до матері вітчима в Жмеринський район, знає і інших його родичів, до нього на весілля приїжджала рідна сестра вітчима з дочкою.

Згідно з фотокопією паспорта, позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.13-15).

Відповідно до копії паспорта та витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1 лютого 2023 року зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.16-18).

Згідно з актом про фактично проживаючих осіб від 2 жовтня 2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_12 з грудня 2007 року, ОСОБА_6 з 1 лютого 2003 року, фактично проживали в квартирі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.19).

Згідно з копією договору дарування квартири ОСОБА_8 30 січня 2008 року подарувала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . Право власності на нерухоме майно (квартиру) зареєстровано за ОСОБА_2 18 лютого 2008 року (а.с.20-21).

ОСОБА_6 24 січня 2024 року підписав довіреність, якою уповноважив ОСОБА_2 бути його представником та вести його справи в усіх підприємствах, установах та організаціях, строком на три роки (а.с.22).

ОСОБА_13 8 вересня 2001 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_14 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_15 », шлюб розірвано згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 13 серпня 2014 року (а.с.23).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, ОСОБА_6 21 серпня 2010 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_16 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_17 », шлюб розірвано згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 7 лютого 2020 року (а.с.24).

Згідно з копією свідоцтва про народження, ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьки ОСОБА_13 та ОСОБА_2 (а.с.25).

17 липня 2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 надіслано сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти, про те, що ОСОБА_6 13 липня 2024 року зник безвісти під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Солодке Волноваського району Донецької області (а.с.26).

За заявою ОСОБА_2 про розшук зниклого безвісти чоловіка ОСОБА_6 зареєстровано інформацію в Білоцерківському РУП ГУНП в Київській області та 23 липня 2024 року порушено кримінальне провадження №0002475 за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, що видно з талону-повідомлення єдиного обліку №27454 та Витягу з ЄРДР (а.с.27-28).

Згідно з листом військової частини НОМЕР_1 від 4 січня 2025 року, надісланим ОСОБА_2 , 13 липня 2024 року під час штурмових дій противника зник безвісти солдат ОСОБА_6 , проведено розслідування обставин зникнення та завершено, копії матеріалів направлені до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Пошукові заходи проводити не було можливості, оскільки територія до теперішнього часу знаходиться під контролем ворога. У розпорядженні військової частини немає даних про те, що солдат ОСОБА_6 може перебувати в полоні (а.с.29).

Відповідно до акту службового розслідування за фактом зникнення безвісти 13 липня 2024 року під час бойових дій солдата ОСОБА_6 , бланків отримання пояснень, витягу з журналу ведення бойових дій, рапорту начальника штабу в/ч НОМЕР_1 , доповіді № НОМЕР_2 про факт зникнення безвісти, витягів з наказів командира військової частини від 29 липня 2024 року про призначення службового розслідування та від 25 серпня 2024 року про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти 13 липня 2024 року солдата ОСОБА_6 , він зник безвісти в результаті штурмових дій ПВ «Дністер» та ПВ «Говерла» 13 липня 2024 року о 05-18 год, під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Солодке Донецької області. Під час пошуків був опізнаний солдат ОСОБА_6 без ознак життя. Потім вказані позиції були захоплені ворогом (а.с.30-43).

Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 7 листопада 2024 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с.44).

Мати ОСОБА_6 - ОСОБА_3 - подала до Білоцерківського міськрайонного суду заяву про підтримання заяви та розгляд справи у її відсутність (а.с.45).

Представник ОСОБА_4 адвокат Довбиш С.М. - подав клопотання до суду про залишення заяви без розгляду та закриття провадження у справі (а.с.47).

Згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2025 року, заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишено без розгляду (а.с.48).

Згідно з виписками по рахунку ОСОБА_6 , він періодично, а саме: з 5 вересня 2021 року по 7 червня 2024 року перераховував кошти ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_12 (а.с.49-58).

Згідно з платіжною інструкцією від 31 грудня 2021 року, ОСОБА_6 сплатив 2000 грн на рахунок Білоцерківського профліцею (а.с.59).

Також позивачкою надано спільні фото, з яких видно, що вона з ОСОБА_6 разом проводили час на відпочинку, на святах, в колі друзів та з сином позивачки ОСОБА_12 (а.с.61-65).

З роздруківки з месенджера «Signal» можна встановити, що у позивачки з абонентом «Коля» було спілкування, з якого видно, що вони постійно спілкувались та дбали один про одного (а.с.66-74).

Відповідно до копії медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_6 видно, що 2 січня 2020 року він звертався за медичною допомогою з діагнозом "трахеїт" та йому було призначене лікування (а.с. 75).

Згідно з копіями платіжних інструкцій, службових чеків та квитанцій видно, що позивачка та ОСОБА_6 спільно сплачували за комунальні послуги та купували побутові товари (а.с.76-94).

З декларацій про вибір лікаря видно, що довіреною особою пацієнта ОСОБА_2 є ОСОБА_6 , а у пацієнта ОСОБА_6 довіреною особою є ОСОБА_2 (а.с.95-96).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд у трьох справах (№ 759/1894/23, № 758/3298/23, № 758/3298/23) підтвердив рішення апеляційних судів, які скасували рішення судів першої інстанції про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Апеляційні суди обґрунтували свої рішення наявністю спору про право, оскільки в кожній справі були особи, які претендували на відповідні виплати та заперечували факт спільного проживання заявників з військовослужбовцями, що загинули або зникли безвісти. Верховний Суд погодився з тим, що такі спори повинні розглядатися в порядку позовного провадження, а не окремого.

У даній справі факт спільного проживання позивачки із ОСОБА_6 оспорювався його колишньою дружиною ОСОБА_4 , яка під час розгляду справи в окремому провадженні подала заяву про існування спору про право і про те, що розгляд встановлення даного факту має здійснюватись за правилами позовного провадження, що неодноразово наголошувалось Верховним Судом.

Під час розгляду даної справи відповідачка ОСОБА_3 позов визнала повністю, а відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не подала.

Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5- рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин.

Доказами проживання однією сім`єю можуть бути, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, здійснення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності подружніх взаємних прав та обов`язків, інші докази які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

У Постанові Верховного суду від 22 вересня 2025 року у справі № 522/7578/21 вказано, що у справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 Цивільного процесуального кодексу України).

На думку суду, позивачкою надано достатньо доказів на підтвердження факту спільного проживання, зокрема, це підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади, з якого видно, що ОСОБА_6 1 лютого 2023 року зареєстрував місце проживання за однією з ОСОБА_2 адресою; актом про фактично проживаючих осіб, згідно з яким ОСОБА_6 проживав із ОСОБА_2 з травня 2017 року; сповіщенням про зниклого безвісти, надісланим позивачці 17 липня 2024 року; копіями декларацій про вибір лікаря від 21 лютого 2019 року, де позивачка вказана довіреною особою пацієнта ОСОБА_6 у разі настання екстреного випадку, а ОСОБА_6 вказаний її довіреною особою; виписками по рахунку ОСОБА_6 , з яких видно, що він періодично перераховував зі своєї банківської картки ОСОБА_2 кошти; довіреністю від 24 січня 2024 року, якою ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси; спільними фото та поясненнями свідків, які узгоджуються між собою та підтверджують факт проживання ОСОБА_6 із позивачкою однією сім`єю, оскільки всі свідки вказували на ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, здійснення спільних витрат ( ОСОБА_6 оплачував навчання сина позивачки), придбання майна (автомобіля) в інтересах сім`ї.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 25 Сімейного кодексу України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно з частиною першою статті 36 Сімейного кодексу України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Тому, не зважаючи на те, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 проживав разом із позивачкою з травня 2017 року, вона цілком підставно просить встановити факт спільного проживання з 8 лютого 2020 року, оскільки до 7 лютого 2020 року ОСОБА_6 перебував в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , який розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 7 лютого 2020 року.

Висновки суду

Таким чином, проаналізувавши всі обставини, на які позивачка та її представник посилаються, як на підставу своїх вимог, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, і факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу слід встановити, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_2 мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю.

Розподіл судових витрат між сторонами

Згідно з частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачка не просила судові витрати стягувати з відповідачів, тому суд не вирішує це питання.

Керуючись статтями 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 3,25, 36, 74 Сімейного кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 та військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу з 8 лютого 2020 року по 13 липня 2024 року.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його ухвалення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ім`я (найменування) сторін

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Павлецька Марина Анатоліївна, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 7 червня 2019 року №000721 та ордеру на надання правничої допомоги АІ№1718655 від 7 жовтня 2024 року.

Відповідачі:

- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована АДРЕСА_3 .

Треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ, НОМЕР_4 .

-Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_5 .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ