Провадження № 2/643/739/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025

Салтівський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді - Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Новакової Т.С.,

представника позивача - адвоката Задерей О.В.

представника відповідача - адвоката Андрусенка Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком в один місяць з час набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким вона перебувала у поганих стосунках та майже не спілкувалася. У визначений законом шестимісячний строк вона подала заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Саварінській Н.В. Нотаріус повідомила її про те, що спадщину після ОСОБА_4 прийняла також його мати ОСОБА_3 , яка була зареєстрована разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи, що з батьком у неї були погані відносини, а він проживав разом з ОСОБА_5 , вона дуже рідко спілкувалася з бабусею. Через особистий конфлікт з батьком її не запрошували додому до бабусі в гості, а рідкісне спілкування відбувалося так, щоб про це не знав батько. Однак саме бабуся повідомила її про смерть батька в січні 2024 року. 27 березня 2024 року після подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу вона зателефонувала бабусі, щоб повідомити у якого нотаріуса відкрита спадкова справ і куди можна звертатися за оформленням спадщини. Однак на дзвінок ніхто не відповів. Через декілька днів вона вирішила відвідати бабусю в неї вдома та передати їй вказану вище інформацію. Однак двері ніхто не відчинив. Сусіди повідомили, що бабусю забрала до себе дочка ОСОБА_2 , яка проживає десь в центрі (точної адреси ніхто не знає). Сусіди також повідомили, що вже місяці два-три не бачили ОСОБА_6 . Вказане можуть підтвердити свідки. Враховуючи, що частка квартири в якій проживала бабуся знаходилася у власності батька, вона вирішила, що бабуся звернеться до нотаріуса після спливу шестимісячного строку та почне займатися оформленням спадщини (оригінали документів на майно знаходилися в неї), тоді вдасться дізнатися її актуальний номер телефону чи дізнатися де вона проживає наразі. Позивач також попросила приватного нотаріуса Саварінську Н.В., у якої заведена спадкова справа після смерті батька, щоб вона повідомила бабусю, що вона її розшукує та їй невідоме місце її перебування. На початку вересня 2024 року позивачу зателефонувала нотаріус Саварінська Н.В. та повідомила, що на її адресу надійшов запит від нотаріуса Сергієнко Н.В. з проханням надати копію спадкової справи для оформлення спадщини після ОСОБА_3 , яка померла, як виявилося, ще ІНФОРМАЦІЯ_1 . При чому запит нотаріусу було направлено через декілька тижнів після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, ймовірно, саме для того, щоб позивач не встигла подати заяву про прийняття спадщини після бабусі ОСОБА_3 , адже вона, як онука, мала право на спадкування у першу чергу по праву представлення на частку, яку мав право спадкувати її батько, який помер раніше. Вважає, що відповідач умисно приховала факт смерті бабусі, щоб вона не отримала права на спадкування половини майна померлої ОСОБА_3 . У відповідача є контактний її номер, однак остання не зателефонувала і не повідомила про смерть бабусі. Бабуся через декілька місяців після смерті батька перестала проживати за адресою: АДРЕСА_1 . Так, відповідачу відомо, що у цьому ж будинку проживає її хресна, яка є одночасно сусідкою бабусі та у випадку, якби вона дізналася про смерть ОСОБА_7 повідомила б її одразу про це. Саме тому, відповідач змінила місце проживання своєї матері та забрала її до себе в іншу квартиру. Сусіди не знали про смерть ОСОБА_3 , її тіло не забирали з квартири, вона померла не вдома. Вказане можуть підтвердити свідки. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 була заведена за декілька днів до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини. Запит нотаріуса Сергієнко Н.В. для отримання копії спадкової справи після смерті ОСОБА_4 був направлений після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Всі вказані вище обставини у їх сукупності свідчать про те, що відповідач приховувала факт смерті ОСОБА_3 від неї, користуючись не дуже близькими стосунками між спадкодавцем і позивачем. Крім того зазначає, що у період з травня по серпень 2024 року вона хворіла та проходила комплекс медичних обстежень для виявлення проблем зі здоров`ям, у зв`язку з чим не мала багато часу для встановлення місця проживання бабусі. Вказане підтверджується численними довідками про обстеження, аналізи, тощо. Вона постійно підтримувала зв`язок з сусідами бабусі та просила їх повідомити, якщо ОСОБА_8 з`явиться за адресою проживання. Вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини одразу як тільки їй стало відомо про смерть бабусі, а саме 24 вересня 2024 року, однак нотаріус заяву не прийняла, а видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 215/02-31. Фактично з дня спливу 6-тимісячного строку і до дня видачі постанови минуло 1,5 місяці, а до суду вона звертається ще до того як сплинуло 2 місяці з дня смерті бабусі. Постановою приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Сергієнко Наталі Вікторівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 215/02-31 від 24 вересня 2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України, на частку батька сина спадкодавця, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З дня спливу строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини спливло менше 2 (двох) місяців, а активні заходи для звернення до суду вона почала вживати на наступний день після того як дізналася про смерть бабусі, яку від неї приховали. Позивач не є спадкоємцем першої черги (спадкоємець п`ятої черги), а отримує право на спадкування лише у зв`язку з тим, що її батько помер раніше. Відповідно позивач спадкує по праву представлення частину батька.

За таких обставин вважає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин та суд повинен визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки поновити строк у інший спосіб, ніж в судовому порядку не передбачено діючим законодавством.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.10.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Саварінскої Наталії Вікторівни належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (спадкова справа № 22/2024). Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Наталі Вікторівни належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа № 28/2024).

29.10.2024 на адресу суду за допомогою системи «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Андрусенка Д. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого, останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач пропустила строк для прийняття спадщини не з поважних причин.

Крім того, у відзиві посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки - ОСОБА_3 , з якою позивачка не спілкувалася та не підтримувала жодних відносин протягом багатьох років. Позивачка мала вкрай неприязні стосунки як із батьком ОСОБА_4 , який зловживав алкоголем, так і з родичами по батьківській лінії. Через неприязні стосунки із батьком і його родиною навіть змінила прізвище і по-батькові, фактично відмовившись від батька. Це підтверджується наданим стороною позивача свідоцтвом про зміну імені. Тому викладені в позовній заяві фактичні данні про начебто спілкування з бабусею, відвідування її вдома, якісь дії відповідачки, начебто направлені на переховування факту її смерті, не відповідають дійсності. Позивачка ніколи не цікавилася життям бабусі, у тому числі і тоді, коли її батько ОСОБА_4 , який зловживав алкоголем, вчергове жорстоко побив стареньку і дочка відповідачки вимушена була забрала бабусю до себе. Оскільки ОСОБА_3 мала важкі хронічні сукупні хвороби, постійно була необхідність у прийнятті підтримуючих медикаментів та періодичній госпіталізації, кошти на яке оплачувала виключно відповідачка. Після смерті ОСОБА_3 саме відповідачка займалася організацією поховання померлої, у тому числі проведенням православного обряду відспівування померлої та проведення панахиди, під час якої відповідачка роздавала сусідам пожертву за Царство Небесне померлої, тому сторона відповідача відкидає слова позивачки про те, що ніхто не знав про смерть ОСОБА_3 . На думку відповідача, позивачка пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини через несумлінне ставлення до своїх процесуальних прав.

23.10.2024 на адресу суду від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Саварінської Н.В. надійшла належним чином засвідчена копія матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (спадкова справа № 22/2024) на 19 аркушах.

Того ж дня, 23.10.2024 на адресу суду від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. надійшла належним чином засвідчена копія матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа № 28/2024) на 93 аркушах.

12.11.2024 за допомогою системи «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 адвокат Задерей О.В. подав відповідь на відзив.

Суть відповіді на відзив полягає у наступному.

Так, дійсно позивач мала погані стосунки з батьком та його рідною сестрою відповідачем у справі. Однак з бабусею вона підтримувала спілкування, хоча і не часто. Так, саме бабуся повідомила їй про смерть батька та рекомендувала звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Також бабуся приховувала, що спілкувалася з позивачем від сина та дочки, оскільки не хотіла конфліктів зі своїми дітьми, які були проти спілкування. Бабуся хотіла, щоб позивач отримала частку квартири батька, адже саме з цією метою повідомила про його смерть. Також бабуся не склала заповіт на свою дочку, а отже не бажала, щоб все майно дісталося дочці після її смерті, адже бабуся знала, що позивач матиме право претендувати на спадщину замість свого батька. Щодо відсутності бабусі за місцем своєї реєстрації, то відповідач фактично визнає, що бабуся проживала не за місце своєї реєстрації, а в іншому місці. Де знаходилася бабуся позивачу не відомо (навіть у відзиві відповідач цю інформацію приховує), ймовірно, саме відповідач забороняла телефонувати онуці, адже бабуся перебувала під її постійним наглядом. Щодо поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини. Як зазначалося в позовній заяві, позивач обґрунтовує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини не лише незнанням про смерть спадкодавиці, а також іншими обставинами, які в сукупності стали причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Так, відповідач визнає, що забрала бабусю до себе, тобто остання не проживала за місцем своєї реєстрації. Також визнає факт поганих стосунків між нею та позивачем. Розуміючи, що позивач матиме право спадкувати після смерті бабусі остання приховала і її місце проживання, і факт смерті не лише від позивача, але і від інших осіб які могли повідомити інформацію позивачу, зокрема, сусідів ОСОБА_3 за адресою реєстрації. Більше того, відповідач відкрила спадкову справу після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто вже після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, скориставшись тим фактом, що у неї та бабусі була реєстрація за однією адресою. Таким чином, відповідач вичекала рівно місяць після закінчення шестимісячного строку і лише потім подала відповідну заяву нотаріусу, а нотаріус одразу направив запит на отримання копії спадкової справи після смерті батька позивача ОСОБА_4 . Вказані вище обставини, свідчать про те, що відповідач умисно приховувала інформацію про смерть бабусі позивача, змінила до смерті її місце проживання, не повідомляла про смерть бабусі з метою усунути позивача від спадкування частки квартири в першу чергу по праву представлення замість померлого батька. У відповідача є номер телефону позивача, з метою створити ілюзію добросовісності відповідач розмістила оголошення в Газеті Урядовий кур`єр, випуск № 186 від 13 вересня 2024 року з оголошенням наступного змісту: «Розшукується ОСОБА_1 , 2001 року народження, у зв`язку з відкриття спадщини після ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звернутися протягом 10 днів від публікації цього оголошення за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_1 , нотаріус Сергієнко Н.В.» (аркуш справи 189, нижній правий кут). До закінчення 10-денного строку з дня публікації цього оголошення Позивач звернулася до нотаріуса, а вже 24 вересня 2024 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Наталією Вікторівною видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 215/02/31. Майже одразу позивач уклала договір про надання правової допомоги та звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, все вищевикладене свідчить, що відповідач умисно створила умови за яких позивач не змогла звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у визначений законом шестимісячний строк.

29 січня 2025 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова клопотання представника позивача про виклик свідків задоволено. Викликано в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 . Попереджено свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду. Закрито підготовче провадження у даній справі. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів. Зокрема, змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова. Набрання чинності зазначеним Законом України відбулося 25 квітня 2025 року.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх у повному обсязі. Пояснила суду, що відповідач приховала смерть бабусі, з якою вона була в гарних стосунках. Їй не було відомо де мешкає бабуся, оскільки за адресою де мешкала бабуся її там не було. Сусіди також не бачили бабусю вдома. Позивач не могла займатися розшуком бабусі, оскільки вона зазнала депресивний розлад, з восени приймає антидепресанти та проводить медичні обстеження.

Представник позивача, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заві. Надав пояснення.

Представник відповідача, який також приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Надав свої заперечення.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті за № 4 від 15.03.2024 року.

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та її померлим батьком ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 29.11.2001 року, виданого Московським районним управлінням юстиції міста Харкова, а саме в графі «батько» зазначено ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_3 від 12 листопада 2021 року, виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), позивачем змінено прізвище з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ».

Отже, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є рідною донькою померлого ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 08 лютого 2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 по її померлою бабусею по лінії батька ОСОБА_3 , підтверджується копіює свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 29.11.2001 року, виданого Московським районним управлінням юстиції міста Харкова; копією свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_3 від 12 листопада 2021 року, виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), де позивачем змінено прізвище з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », та копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого 15 лютого 1975 року Костівською сільською радою Валківського району Харківської області.

Отже, позивач ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_3 по лінії батька.

Оскільки батько позивача, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому позивач є спадкоємцем після смерті баби за правом представлення на підставі ст. 1266 Цивільного кодексу України.

Згідно матеріалів справи, після смерті баби ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з: частки квартири АДРЕСА_3 ; частки земельної ділянки площею 5.4651 га, кадастровий номер: :02:000:0123, розташованої на території Костівської сільської ради Валківського району Харківської області, КСП ім. Горького; частки залишку на право на земельну частку (пай) розміром 1,19 умовних кадастрових гектар, що перебуває в колективній власності КСП ім. Горького, с. Костів Валківського району Харківської області.

Після смерті баби позивача ОСОБА_3 , спадщину прийняла відповідач ОСОБА_2 , так як на момент смерті постійно проживала та була зареєстрована разом із померлою ОСОБА_3 , що підтверджується копією Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 09.09.2024 року та належним чином засвідченою копією матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа № 28/2024) на 93 аркушах, яка надійшла від приватного нотаріуса ХМНО Скргієнко Н.В.

Як вказує позивач, відповідач умисно приховала факт смерті бабусі, щоб позивач не мала змоги отримати права на спадкування половини майна померлої ОСОБА_3 , яке міг успадкувати її померлий батько. У відповідача є контактний номер позивача, однак остання не зателефонувала і не повідомила про смерть бабусі. Крім того зазначає, що у період з травня по серпень 2024 року вона хворіла та проходила комплекс медичних обстежень для виявлення проблем зі здоров`ям, у зв`язку з чим не мала багато часу для встановлення місця проживання бабусі.

Маючи намір прийняти спадщину позивач вживала відповідних заходів, а саме звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Сергієнко Н.В. з заявою про прийняття спадщини одразу як тільки їй стало відомо про смерть бабусі, а саме 24 вересня 2024 року.

Однак приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 215/02-31, згідно якої ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, на частку свого батька сина спадкодавця, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) (435-15), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто часом відкриття спадщини є саме це число.

Із довідки про реєстрацію місця проживання особи від 24.01.2022 року убачається, що на час відкриття спадщини позивач ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_4 .

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Несвоєчасне звернення із заявою до нотаріуса позивач обґрунтовує сукупністю наступних обставин, які на її думку, свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Так, приховування відповідачем факту смерті спадкодавиці, відкриття спадкової справи за декілька днів до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, що не дало нотаріусу можливості здійснити розшук інших спадкоємців у визначений законом строк для прийняття спадщини. При наявності контактів позивача відповідач не повідомила про смерть бабусі. Направлення запиту нотаріусом для отримання копії спадкової справи після батька позивача ОСОБА_4 вже після спливу шести місяців після смерті ОСОБА_3 . Відповідач розуміла, що нотаріус може повідомити позивача про смерть бабусі (у нотаріуса ОСОБА_13 були контакти позивача). Після надходження запиту про надання копії спадкової справи нотаріус повідомила позивача про смерть бабусі. Відповідач перевезла спадкодавицю до іншої квартири, вона була відсутня за місцем свого проживання, навіть сусіди дізналися про смерть ОСОБА_3 лише вересні 2024 року. В матеріалах спадкової справи відсутня інформація про розшук інших спадкоємців ОСОБА_3 . У позивача були проблеми із здоров`ям в період з травня по серпень 2024 року, тому вона проходила численні обстеження та здавала аналізи для з`ясування у зв`язку з чим виникли проблеми. У червні в неї було виявлено пролапс митрального клапану 1 ступеню. Пролапс мітрального клапана (ПМК) це ураження серцевого м`яза різного генезу або патологія сполучнотканинних утворень серця. Призводить до зміни структури, форми стулок мітрального клапана (в момент систоли вони прогинаються в порожнину лівого передсердя, даючи можливість частині крові потрапити назад). Враховуючи ступінь захворювання, позивачу було необхідно пройти профілактичне лікування, яке і тривало з червня по серпень 2024 року. Крім того в черні в позивача також виявлено хронічний тонзиліт через що довелося також пройти курс лікування. Тому в цей час позивач не займалася оформленням спадщини після батька та, враховуючи характер особистих відносин з бабусею, не надала уваги відсутності від неї будь-яких новин у цей час. Більше того, ще січня 2024 року позивач просила сусідів бабусі повідомити їй, якщо бабуся з`явиться за місцем проживання.

З дня спливу строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини сплинуло менше 2 (двох) місяців, а активні заходи для звернення до суду позивач почала вживати на наступний день після того як дізналася про смерть бабусі, яку від неї приховали. Позивач не є спадкоємцем першої черги (спадкоємець п`ятої черги), а отримує право на спадкування лише у зв`язку з тим, що її батько помер раніше. Відповідно позивач спадкує по праву представлення частину батька.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

В окремих положеннях ЦК міститься правило про визначення перебігу строку «від дня» чи «з часу», а не «від наступного дня». Такий прийом законодавчої техніки законодавець застосував, керуючись принципом економії нормативного матеріалу, проте він жодним не змінює загального правила передбаченого в ст. 253 ЦК України. Тому початок перебіг строку для прийняття спадщини починається з наступного дня після відповідної календарної дати, тобто строк для прийняття спадщини має обчислюватись з наступного дня після дня смерті особи або оголошення її померлою. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 748/2841/23 від 25.07.2024.

Відлік строку для звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 розпочався 06.02.2024 року та закінчився 07.08.2024 року.

Після смерті ОСОБА_3 , до нотаріуса, із заявою про прийняття спадщини звернулась її донька, яка є відповідачем у даній справі - ОСОБА_2 , спадкова справа була відкрита 09 вересня 2024 приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Сергієнко Н.В.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Син ОСОБА_3 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , і відповідно онукою ОСОБА_3 .

На момент смерті, ОСОБА_3 була власником: частки квартири АДРЕСА_3 ; частки земельної ділянки площею 5.4651 га, кадастровий номер: :02:000:0123, розташованої на території Костівської сільської ради Валківського району Харківської області, КСП ім. Горького; частки залишку на право на земельну частку (пай) розміром 1,19 умовних кадастрових гектар, що перебуває в колективній власності КСП ім. Горького, с. Костів Валківського району Харківської області.

Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 215/02-31. Цією постановою було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ОСОБА_3 . Підставою для відмови стало те, що позивач вважається такою, що не прийняла спадщину ОСОБА_3 вчасно та має право на визнання судом додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття такої спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 937/2310/21 від 22.11.2022 виснував про те, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 686/5757/23 від 26.26.2024. Крім того, у постанові ВП ВС від 26.06.2024, зазначено про те, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Отже, як вказує позивач, підтверджується матеріали справи та показами свідків, у зв`язку з приховуванням відповідачем факту смерті спадкодавиці, проблем зі здоров`ям позивача, незначним проміжком пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (менше двох місяців) нею пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин.

У постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 758/13293/18 Верховний Суд вказав, що «такі обставини, як тяжкий стресовий стан, спричинений втратою матері у 18-річному віці, необхідність отримання свідоцтва про смерть спадкодавця з апостилем та незначний проміжок пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (менше двох місяців), є достатніми правовими підставами для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини». Таким чином, Верховний Суд вважає, що важливу роль при вирішенні питання надання додаткового строку для прийняття спадщини має значення час, через який позивач звертається до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, а також чи вживає спадкоємець швидко активних дій для надання йому додаткового строку, чи займає пасивну поведінку.

Від прийняття спадщини після бабусі ОСОБА_3 не відмовлялась.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.

У позивача ОСОБА_1 була відсутня об`єктивна можливість оформлення спадщини.

Даний факт також підтверджується показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Так, свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її племінницею. Померла ОСОБА_3 доводиться їй сусідкою, останній раз вона її бачила до війни (2022 року), а потім поїхала з міста. Пізніше повернулась до міста. З осені 2023 року вона не бачила померлу. Сусіди повідомили, що донька забрала ОСОБА_6 себе до дому, де саме вона мешкала їй невідомо.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що йому добре відома ОСОБА_8 та її син, оскільки він спілкувався з ними, як з сусідами. Позивач ОСОБА_1 доводиться йому хрещеною. Де саме мешкала ОСОБА_8 йому невідомо, точно повідомити не може.

Враховуючи викладене, суд визнає причини пропуску подання заяви позивачем про прийняття спадщини поважними та встановлює додатковий строк для прийнятті спадщини.

Хоча строк для прийняття спадщини позивачем і попущено, проте сукупність інших обставин справи, вказують на наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, пропущено ОСОБА_1 із поважних, незалежних від позивача причин.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позбавлення позивача права на спадщину буде занадто надмірним тягарем, що не є пропорційним меті законодавчого обмеження строку подання заяви про прийняття спадщини, відтак, буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/42165/17-ц від 28 жовтня 2019 року.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в один місяць з моменту набрання рішення суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_14 судовий збір у розмірі 968,96 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 04 листопада 2025 року.

Суддя - О.О. Олійник