Справа № 525/828/25
Провадження №2/525/455/2025 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.10.2025 селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.,
секретаря судових засідань Іваненко Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
28.07.2025 ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що 12.10.2024 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір (оферти) №12.10.2024-100000537, за умовами якого Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 7000 грн.; строком на 98 днів; процентна ставка фіксована та становить 1% за 1 день користування , яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів користування кредитом; комісія пов`язана з наданням Кредиту 5% від суми кредиту та дорівнює 350 грн., нараховується у день видачі кредиту; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 350 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом; неустойка 70 грн., що нараховується за кожен день неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 7000 грн. У свою чергу відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, ним було частково сплачено кошти за кредитним договором, а саме: 25.10.2024 1330 грн.; 08.11.2024 1330 грн.; 11.12.2024 3990 грн.; 20.12.2024 490 грн., 11.01.2025 1050 грн. Станом на дату подання позову розмір заборгованості становить 7490 грн., що складається з: 7000 грн. тіло кредиту; 490 грн. проценти.
Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 7490 грн. заборгованості за кредитним договором та вирішити питання про розподіл судових витрат.
04.08.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження по справі з повідомленням сторін, справу призначено до судового розгляду на 03.09.2025. У подальшому розгляд справи неодноразово відкладався, з поважних причин.
Сторони в судове засідання 30.10.2025 повторно не з`явилися, про місце дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У ході судового розгляду відповідач ОСОБА_1 заявлених позовних вимог не визнав, просив розгляд справи відкласти. Пізніше у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав.
Суд, дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків.
Судом установлено, що 12.10.2024 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір №12.10.2024-100000537, шляхом підписання відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора надісланого йому позивачем на зазначений ним номер, електронних документів, що містять істотні умови договору, а саме: пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки кредитного договору та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) кредитного договору (а.с. 9, 18-24).
Відповідно до умов кредитування, визначених в заявці кредитного договору №12.10.2024-100000537, датою надання кредиту є 12.10.2024; сума кредиту становить 7000 грн., строк - 98 днів з дати його надання; датою повернення (виплати) кредиту є 17.01.2025. За умовами договору застосовується фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за день користування Кредитом, яка застосовується протягом усього строку на який надається Кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту, складає 5% від суми кредиту та дорівнює 350 грн., нараховується та обліковується в день видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 350 грн. та нараховується у кожному з трьох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Неустойка 70 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
12.10.2024 ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» на виконання умов кредитного договору було здійснено переказ грошових коштів в сумі 7000 грн. на картковий рахунок ОСОБА_1 (а.с. 10).
Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором 12.10.2024-100000537 від 12.10.2024 за період з 12.10.2024 по 17.01.2025 загальна сума заборгованості відповідача становить 7490 грн., з яких: основний борг - 7000 грн., проценти 490 грн. (а.с. 13).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами.
Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд враховує умови укладеного кредитного договору, норми чинного законодавства та обставини на які посилається позивач у позовній заяві, зокрема на часткову оплату відповідачем кредитної заборгованості.
Так, позивач посилається на те, що відповідачем у рахунок погашення кредитної заборгованості було сплачено: 25.10.2024 1330 грн.; 08.11.2024 1330 грн.; 11.12.2024 3990 грн.; 20.12.2024 490 грн., 11.01.2025 1050 грн.
Таким чином, у період з 12.10.2024 до 25.10.2024 (дата першої оплати відповідача), що становить 14 днів, розмір заборгованості становив 7000 грн., згідно умов договору було здійснено нарахування комісії за надання кредиту в розмірі 350 грн., та відсотків у розмірі 980 грн. ( 7000 грн. х 1% х 14 днів = 980 грн.).
Відповідачем 25.10.2024 сплачено 1330 грн., тобто повністю сплачено комісію за надання кредиту та нараховані відсотки ( 350 + 980 = 1330 грн.).
У період з 26.10.2024 до 08.11.2024 (дата другої оплати відповідача), що становить 14 днів, розмір заборгованості становив 7000 грн., згідно умов договору було здійснено нарахування відсотків у розмірі 980 грн. ( 7000 грн. х 1% х 14 днів = 980 грн.).
Відповідачем 08.11.2024 сплачено 1330 грн., тобто повністю сплачено нараховані відсотки у розмірі 980 грн. та частково тіло кредиту у розмірі 350 грн. ( 1330 - 980 = 350).
У період з 09.11.2024 до 11.12.2024 (дата третьої оплати відповідача), що становить 33 дні, розмір заборгованості становив 6650 грн. ( 7000 350 = 6650), згідно умов договору було здійснено нарахування відсотків у розмірі 2194,50 грн. ( 6650 грн. х 1% х 33 дні = 2194,50 грн.).
Відповідачем 11.12.2024 сплачено 3990 грн., тобто повністю сплачено нараховані відсотки у розмірі 2194,50 грн. та частково тіло кредиту у розмірі 1795,50 грн. ( 3990 2194,50 = 1795,50).
У період з 12.12.2024 до 20.12.2024 (дата четвертої оплати відповідача), що становить 9 днів, розмір заборгованості становив 4854,50 грн. ( 6650 1795,50 = 4854,50), згідно умов договору було здійснено нарахування відсотків у розмірі 436,95 грн. ( 4854,50 грн. х 1% х 9 днів = 436,95 грн.).
Відповідачем 20.12.2024 сплачено 490 грн., тобто повністю сплачено нараховані відсотки у розмірі 436,95 грн. та частково тіло кредиту у розмірі 53,05 грн. ( 490 436,95 = 53,05).
У період з 21.12.2024 до 11.01.2025 (дата п`ятої оплати відповідача), що становить 24 дні, розмір заборгованості становив 4801,45 грн. ( 4854,50 53,05 = 4801,45), згідно умов договору було здійснено нарахування відсотків у розмірі 1152,24 грн. ( 4801,45 грн. х 1% х 24 дні = 1152,24 грн.).
Відповідачем 11.01.2025 сплачено 1050 грн., тобто частково сплачено нараховані відсотки у розмірі 1050 грн., розмір тіла кредиту не змінився. Заборгованість за відсотками становить 102,24 грн. ( 1152,24 -1050 = 102,24).
У період з 12.01.2025 до 17.01.2025 (граничний термін кредитування), що становить 6 днів, розмір заборгованості становив 4801,45 грн., згідно умов договору було здійснено нарахування відсотків у розмірі 288,06 грн. ( 4801,45 грн. х 1% х 6 днів = 288,06 грн.).
Таким чином загальний розмір заборгованості за укладеним договором становить 5191,75 грн., з яких: 4801,45 заборгованість за тілом кредиту; 390,30 грн. ( 102,24 + 299,06 = 390,30) заборгованість за відсотками.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Необхідність внесення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, передбачена кредитним договором №12.10.2024-100000537 від 12.10.2024, який є споживчим кредитом. Переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем установлена комісія за обслуговування кредиту, у договорі не зазначено, доказів, які б підтверджували надання таких послуг суду не надано .
Оскільки позивач під час розгляду справи не надав суду доказів наявності, переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачу та за які позивачем встановлена періодична комісія ( кожні 14 днів) за обслуговування кредиту, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 06.11.2023 по справі №204/224/21.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 висловила позицію, що якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону.
Ураховуючи викладене, суд приходить до переконання, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №12.10.2024-100000537 від 12.10.2024 у розмірі 5191 грн. 75 коп.
У іншій частині заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При звернені до суду ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №СЦ00029320 від 25.07.2025 (а.с. 1).
Оскільки позовні вимоги ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, розмір заявлених вимог 7490 грн. (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 5191,75 грн. (69,32%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 1679,21 грн. ( 2422,40 х 69,32% = 1679,21 грн.).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-78, 141, 247, 258, 263-265, 268, 273 ЦПК України,
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №12.10.2024-100000537 від 12.10.2024 у розмірі 5191 ( п`ять тисяч сто дев`яносто одна) гривня 75 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» судові витрати по справі у розмірі 1679 ( одна тисяча шістсот сімдесят дев`ять) гривень 21 копійка.
У іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне рішення суду складено 04.11.2025
Суддя Я.В. Прасол