УХВАЛА

22 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 522/9536/22

провадження № 61-13008ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В. розглянув заяву судді Пророка В. В. про самовідвід у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Контент Нерухомість», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Юридичний департамент Одеської міської ради (в особі управління державної реєстрації) про визнання правочинів недійсними, скасування рішень державних реєстраторів, усунення перешкод у користуванні та визнання права власності за касаційною скаргою Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року

ВСТАНОВИВ:

1. У липні 2022 року Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Контент Нерухомість» (далі - ТОВ «Контент Нерухомість»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Юридичний департамент Одеської міської ради (в особі управління державної реєстрації), у якому просила:

- скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію змін розділу від 06 березня 2018 року № 40024127, що є підставою зміни права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,6 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 18 вересня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є. С., реєстровий № 3329;

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 вересня 2019 року № 48748316, що є підставою для припинення права власності ОСОБА_2 на зазначену вище квартиру;

- визнати недійсним правочин щодо передачі ОСОБА_2 ТОВ «Контент Нерухомість» об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , який оформлений актом приймання-передачі нерухомого майна від 15 червня 20202 року серія та номер:1767, 1768;

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 червня 2020 року № 52727932, що є підставою для припинення права власності ТОВ «Контент Нерухомість» на зазначену вище квартиру;

- усунути перешкоди у користуванні Одеською міською радою нежитловим приміщенням підвалу загальною площею 29,5 кв. м шляхом виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Контент Нерухомість»;

- визнати за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради право власності на нежитлове приміщення підвалу за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 29,5 кв. м.

2. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2023 року позов Одеської міської ради задоволено частково. Визнано договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 18 вересня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частково недійсним, а саме в частині переходу до ОСОБА_3 права власності на нежитлове приміщення загальною площею 29,5 кв. м. Скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 вересня 2019 року № 48748316 частково, а саме в частині реєстрації за ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення загальною площею 29,5 кв. м. Визнано недійсним правочин щодо передачі ОСОБА_2 ТОВ «Контент Нерухомість» об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 59,6 кв. м, який оформлений актом приймання-передачі нерухомого майна від 15 червня 2020 року серія та номер: 1767, 1768 частково, а саме в частині переходу до ТОВ «Контент Нерухомість» права власності на нежитлове приміщення загальною площею 29,5 кв. м. Скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 червня 2020 року № 52727932 частково, а саме в частині реєстрації за ТОВ «Контент Нерухомість» права власності на нежитлове приміщення загальною площею 29,5 кв. м. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

3. Постановою Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року апеляційні скарги Одеської міської ради та ТОВ «Континент Нерухомість» задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2023 року у частині задоволення позовних вимог Одеської міської ради про визнання правочинів недійсними, скасування рішень державних реєстраторів, усунення перешкод у користуванні та визнання права власності скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення. Відмовлено у задоволенні позовних вимог Одеської міської ради про визнання правочинів недійсними, скасування рішень державних реєстраторів, усунення перешкод у користуванні та визнання права власності. В іншій частині оскаржуване рішення суду змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

4. У вересні 2024 року Одеська міська рада подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

5. Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2024 року задоволено заяву Одеської міської ради про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень, поновлено цей строк, відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано із суду першої інстанції матеріали справи.

6. Вказана ухвала на підставі частини третьої статті 415 ЦПК України була оформлена суддею Литвиненко І. В., оскільки Пророк В. В. , як суддя-доповідач у цій справі, був не згідний з відкриттям касаційного провадження, оскільки, на його переконання, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід було відмовити, про що детально описано в його окремій думці від 12 листопада 2024 року.

7. 15 вересня 2025 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями з метою приведення у відповідність складу постійної колегії справа розподілена колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.

8. 17 вересня 2025 року суддя Пророк В. В. заявив про самовідвід у справі, оскільки є інші обставини, які можуть викликати сумніви в його неупередженості та об`єктивності (пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК України).

9. Суддя Пророк В. В. зазначив, що саме з підстав висловлення ним окремої думки щодо результатів розгляду касаційної скарги Верховний Суд вже відводив його від участі у розгляді справи № 757/7499/17-ц (провадження № 61?9313св20) (ухвала Верховного Суду від 20 березня 2024 року), справи № 456/253/22 (провадження № 61-6231ск24) (ухвала Верховного Суду

від 12 липня 2024 року), справи № 461/6975/23 (провадження

№ 61-8129св24) (ухвала Верховного Суду від 06 листопада 2024 року) та справи № 2-750/11 (провадження № 61-7603св24) (ухвала Верховного Суду від 18 грудня 2024 року). Тому, оскільки в його окремій думці від 12 листопада 2024 року була фактично викладена його правова позиція щодо результатів розгляду Верховним Судом справи № 522/9536/22, задля недопущення виникнення обставин які могли б викликати у учасників справи, зокрема у Одеської міської ради, та сторонніх спостерігачів сумніви щодо неупередженості судді та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, він й заявив про самовідвід від розгляду справи № 522/9536/22 (провадження № 61-13008ск24).

10. Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви судді Верховного Суду Пророка В. В., дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

11. Відповідно до частин першої - третьої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

12. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02,

від 09 листопада 2006 року).

13. Згідно з частиною дев`ятою статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

14. Зазначені суддею, який входить до складу колегії, - Пророком В. В. у заяві про самовідвід доводи не свідчать про існування обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості та об`єктивності під час вирішення цієї справи.

15. Посилання у заяві про самовідвід на те, що саме з підстав висловлення суддею Пророком В. В. окремої думки щодо результатів розгляду касаційної скарги Верховний Суд відвів його від участі у розгляді справи № 757/7499/17-ц (провадження № 61?9313св20) (ухвала Верховного Суду від 20 березня 2024 року), справи № 456/253/22 (провадження № 61-6231ск24) (ухвала Верховного Суду від 12 липня 2024 року), справи № 461/6975/23 (провадження № 61-8129св24) (ухвала Верховного Суду від 06 листопада 2024 року) та справи № 2-750/11 (провадження № 61-7603св24) (ухвала Верховного Суду від 18 грудня 2024 року), колегія суддів відхиляє, оскільки під час вирішення у цій справі спору по суті суддя Пророк В. В. не заявляв самовідвід з тих підстав, що він в окремій думці від 12 листопада 2024 року (щодо помилкового відкриття касаційного провадження) вже висловив свою правову позицію за доводами касаційної скарги.

16. В окремій думці, викладеній суддею Верховного Суду Пророком В. В. у цій справі, він висловив свою позицію щодо процесуального питання (щодо помилкового відкриття касаційного провадження через її малозначність), проте не робив жодних висновків щодо вирішення спору у цій справі по суті.

17. Інших, визначених статтями 36-37 ЦПК України підстав для самовідводу, також не встановлено.

18. За таких обставин колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду відмовляє судді Верховного Суду Пророку В. В., який входить до складу зазначеної колегії суддів, у задоволенні заяви про самовідвід у зв`язку з відсутністю визначених цивільним процесуальним законодавством України обставин, які виключають його участь у розгляді цієї справи.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви судді Пророка Віктора Васильовича про самовідвід відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Пророк

А. А. Калараш

Є. В. Петров

Ухвала відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України оформлена суддею Каларашем А. А.