Справа № 366/2119/25
Провадження № 2-н/366/166/25
УХВАЛА

Іменем України

30 жовтня 2025 року с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», в особі представника, Кермача Андрія Івановича, про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, інфляційних втрат, 3% річних та судових витрат з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» звернувся до Іванківського районного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ та судових витрат у справі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суддя розглянувши заяву та додані до неї матеріали встановив наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Суддею, відповідно до ч. 7 ст. 165 ЦПК України, з метою визначення підсудності зроблено запит про місце реєстрації боржника до Єдиного державного демографічного реєстру, за інформацією з якого отримано відповідь, що за вказаними параметрами особу не знайдено.

Представником заявника у заяві про видачу судового наказу, місце проживання боржника, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, суддею зроблено запит про місце реєстрації боржника до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області, на який отримано відповідь, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За інформацією, наданою Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) області на запит Іванківського районного суду Київської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 454 від 13.07.2021.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Із заявою про видачу судового наказу стягувач звернувся 04.07.2025, тобто після смерті боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Тобто, чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення позову чи вимоги до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої, відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України, припинилася.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18.12.2019 у справі № 127/328/17.

Судом встановлено, що боржник померла до пред`явлення заяви про видачу судового наказу, таким чином в момент смерті боржника припинилася її цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність, тому зобов`язання між боржником та заявником припинилися.

Враховуючи викладене, у видачі судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ та судових витрат з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164-166, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, інфляційних втрат, 3% річних та судових витрат та судових витрат у справі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити заявнику, що згідно зі ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ