29 вересня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Махненко А.А., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив наступне.
07.12.2021 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2618616-113 строком на 36 місяців, за яким відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 28 702,00 грн., та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти і комісії за його користування, на умовах визначених договором.
У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору, відповідач має заборгованість, яка станом на 26.05.2025 становить 43 599,40 грн. та складається з наступного: 30 679,78 грн. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 3,72 грн. заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена); 12 915,90 грн. заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена).
Вказану суму заборгованості за кредитним договором позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку та стягнути на його користь понесені судові витрати.
Ухвалою судді від 31.07.2025 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк на усунення її недоліків, на виконання якої 01.08.2025 року представником позивача подано відповідну заяву із додатками до позову.
Ухвалою судді від 04.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив розглянути справу у його відсутність, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надходило.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи сповіщений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу зареєстрованого місця проживання. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 07.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Таскомбанк» із заявою анкетою на оформлення банківських продуктів, у якій просив надати йому послуги/продукти на умовах та в порядку, передбаченому в цій Заяві -анкеті та в договірних документах, що підписуються для оформлення відповідних послуг/продуктів; укласти з ним договори на оформлення відповідних банківських продуктів/послуг; здійснювати кредитування на загальних умовах кредитування, що погоджені з ним та зазначені в договірних документах (а.с. 32).
На підставі поданої заяви 07.12.2021 року АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено Заяву-договір про надання споживчого кредиту № 2618616-113 (а.с. 30), згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредитні кошти у розмірі 28 702 грн., шляхом перерахування на його поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк», а позичальник доручив Банку перерахувати із зазначеного рахунку кредитні кошти для погашення заборгованості в АТ «ПУМБ» за вказаними у Договорі кредитними договорами та сумами, на відповідні рахунки (п. 1.11. Договору).
Згідно з п. 1.2.6. Договору, строк кредиту становить 36 міс.
Згідно з п. 1.2.9., 1.4. Договору, проценти за користування кредитом становлять 0.01 % річних; комісія за обслуговування кредиту 2.5% щомісячно.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи встановлено, що умови Договору Банком були виконані у повному обсязі, шляхом надання кредитних коштів позичальнику ОСОБА_1 на поточний рахунок, визначений сторонами у Договорі, що підтверджується випискою по його особовим рахункам (а.с. 33-53).
Згідно з п. 2.5. Договору, Позичальник погодився з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно у строки відповідно графіку платежів, що містяться у Додатку № 1 до Кредитного договору, що є його невід`ємною частиною.
Пунктом 2.2. Договору визначено, що Позичальник підтвердив, що на момент укладання Заяви-договору він попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами та правилами надання споживчого кредиту в тому числі вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає законодавство України, в тому числі інформацією, надання якої передбачене нормативними документами НБУ, які йому роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими цілком згодний.
Відповідно до розрахунку позивача, складеного за відомостями виписок по особовим рахункам позичальника, у зв`язку із неналежним виконанням умов договору, заборгованість за кредитом позичальника ОСОБА_1 перед позивачем станом на 26.05.2025 становить 43 599,40 грн. та складається з наступного: 30 679,78 грн. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 3,72 грн. заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена); 12 915,90 грн. заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена).
Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростований, відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів.
Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази порушення позичальником умов кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором, яким умови кредитного договору не оспорювалися, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором.
На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за кредитним договором позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у загальному розмірі 43 599,40 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 гривень, що документально підтверджені платіжною інструкцією № 2348 від 30.05.2025 (а.с. 29).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» суму заборгованості за кредитним договором № 2618616-113 від 07.12.2021 року у загальному розмірі 43 599 гривень 40 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 гривень 40 копійок, а всього стягнути 46 021 (сорок шість тисяч двадцять одна) гривня 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 29 вересня 2025 року.
Суддя В.В. Калюжна