Справа № 177/2576/25
Провадження № 2/177/1589/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 жовтня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря судового засідання Дятел К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу №177/2576/25 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат Співак Вікторія Анатоліївна, до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

У вересні 2025 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 , після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса, але отримав відмову через відсутність оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. При цьому, в тексті постанови нотаріусом вказано, що видача дублікату договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 28.05.1976 виконавчим комітетом Орджонікідзенської сільської ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованим за №20 не можлива, у зв`язку з тим, що другий примірник договору у справах сільської ради не зберігся. В зв`язку з чим, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 15.09.2025 відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання та викликом сторін. Витребувано від державного нотаріуса Шостої Криворізького державної нотаріальної контори інформацію про те, чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; хто звертався із заявою про її відкриття та чи видавалися свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 і кому; належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06 жовтня 2025 року до суду надійшли витребувані докази.

Ухвалою суду від 09.10.2025 справу було призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, заявою від 27.10.2025 просили справу розглянути за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали.

Представник Лозуватської сільської ради Криворізького району в судове засідання не з`явився, заявою від 14.10.2025 просив справу розглянути за його відсутності, відзив на позов не подав. Не заперечував проти задоволення позову, покладався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12.04.1977 Орджонікідзевською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області вбачається, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 25.05.2021 Криворізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки №199780 від 31.01.2023, виданої Комунальним підприємством «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» та реєстраційним посвідченням Криворізького міського бюро технічної інвентаризації від 21.08.1989 ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який належав їй на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 28.05.1976 виконавчим комітетом Орджонікідзенської сільської Ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області.

З постанови державного нотаріуса від 02.06.2023 вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , через відсутність оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Видача дублікату договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 28.05.1976 виконавчим комітетом Орджонікідзенської сільської ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованим за №20 не можлива, у зв`язку з тим, що другий примірник договору у справах сільської ради не зберігся.

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв на момент виникнення права власності у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Таким чином, оскільки будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки, за життя подружжя, їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності, на зазначене вище нерухоме майно, не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також враховуючи принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності, який не змінений законом чи рішенням суду, частки кожного із них, як співвласників зазначеного нерухомого майна є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності за життя належало по 1/2 частині зазначеного нерухомого майна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, в тому числі і на 1/2 частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_2 розпорядження з приводу вказаного спадкового майна не здійснив, а тому спадкування здійснюється за законом.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив його, та батьки.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Дружина ОСОБА_2 ОСОБА_3 на момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Глеюватської сільської ради №413 від 01.09.2022.

Положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_2 була його дружина ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила своїх спадкових прав.

Єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 першої черги є її син позивач ОСОБА_1 , який звернувшись із заявою про прийняття спадщини до Шостої криворізької державної нотаріальної контори, фактично прийняв спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті.

Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право не визнається іншою особою, втрачено або відсутній правовстановлюючий документ.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.1997 року» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оскільки судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , але отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, отже він позбавлений іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання його права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Таким чином, наявні правові підстави для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат Співак Вікторія Анатоліївна, до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 31 жовтня 2025 року.

Суддя В.В.Лященко