Справа № 344/9970/25
Провадження № 2-о/344/315/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Мелещенко Л.В.

присяжних - Авраменко В.В., Мажари П.М.

при секретарі судового засідання Солонинко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2025 року заявник 1 ОСОБА_1 , заявник 2 ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна.

Вимоги заяви заявники обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою з інвалідністю 1 групи з дитинства.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2010 року ОСОБА_3 визнано недієздатним та призначено опікуном ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

22 серпня 2014 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 призначено опікуна матір ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку лікарської комісії КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» № 7930 від 16.09.2021 ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду.

ОСОБА_1 просить звільнити її від обов`язків опікуна, оскільки вона не може виконувати такі обов`язки у зв`язку із похилим віком та незадовільним станом здоров`я і сама потребує щоденної сторонньої допомоги, є пенсіонеркою, хворіє, внаслідок чого їй все далі важче виконувати обов`язки опікуна.

ОСОБА_2 за станом здоров`я може бути опікуном, за амбулаторною та медичною допомогою до спеціалізованих закладів не звертався, його інтереси не суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки, позитивно характеризується за місцем проживання.

За таких обставин заявники просять ОСОБА_1 звільнити від виконання повноважень опікуна над недієздатною особою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 1-3).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2025 року дану цивільну справу передано для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 21-22).

Протоколом попереднього відбору присяжних від 05 червня 2025 року попередньо відібрані присяжні Авраменко В.В., Мажара П.М. (а.с.23).

Ухвалою суду від 09 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження з викликом сторін (а.с. 24-25).

Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року визнано обов`язковою явку заявника 2 ОСОБА_2 у судове засідання на 27 жовтня 2025 року на 15 годину 00 хвилин (а.с.37-38).

Заявник 1 ОСОБА_1 у судовому засіданні просила вимоги заяви задовольнити, пояснивши, що вона після смерті свого чоловіка виконує обов`язки опікуна щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також їй допомагає родина ОСОБА_5 , зокрема ОСОБА_2 . Вона хвилюється, що після смерті, її син залишиться один, тому просить звільнити її від повноважень опікуна, а іншого заявника ОСОБА_2 призначити опікуном її недієздатного сина.

Заявник 2 ОСОБА_2 у судовому засіданні просив задовольнити вимоги заяви у повному обсязі, пояснив, що тривалий час допомагає ОСОБА_1 у догляді за її сином, оскільки є сусідами.

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Симанчук В.В. у судовому засіданні щодо задоволення заяви не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2010 року, яке набрало законної сили 31 грудня 2010 року, заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним. Встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Призначено над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 4).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2014 року, що набрало законної сили 06 вересня 2014 року, заяву задоволено. Встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючу по АДРЕСА_1 , опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с.5).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звертається з 1993 року за амбулаторною допомогою в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» з діагнозом F 71.1, остання консультація лікаря 24.01.2025 (а.с. 6).

Згідно висновку Прикарпатського обласного клінічного центру психічного здоровя від 16.09.2021 № 7930, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом І групи, проживає разом із ОСОБА_1 , потребує постійного стороннього догляду (а.с.7).

20 травня 2025 року ОСОБА_1 надана консультативна довідка, згідно якої остання має захворювання (а.с. 8).

Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії від 23 січня 2025 року, ОСОБА_2 може бути опікуном (а.с. 9).

Заявник ОСОБА_2 в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» та протягом життя в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» не звертався, амбулаторну допомогу не отримує (а.с.10).

Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Паркова, 18» надана позитивна характеристика на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

Згідно Витягу з протоколу № 2 засідання опікунської ради виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 28 лютого 2025 року, рекомендовано департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не звертатися до суду з заявою про звільнення від обов`язків опікуна ОСОБА_1 над визнаним судом недієздатним сином ОСОБА_3 . Повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до частини другої статті 300Цивільного процесуального кодексу України, вона може звернутися до суду із заявою про звільнення її від обов`язків опікуна над визнаним судом недієздатним ОСОБА_3 (а.с. 17-18).

Відповідно до Витягу з протоколу № 2 засідання опікунської ради виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 28 лютого 2025 року, рекомендовано департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради повідомити ОСОБА_2 про можливість звернення до суду із заявою щодо призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_3 (а.с.19-20).

Як вбачається з подання департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, є доцільним призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над визнаним судом недієздатним ОСОБА_3 (а.с.33-34).

У силу положень частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої-другої статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 Цивільного кодексу України).

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Стаття 55 Цивільного кодексу України передбачає, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Стаття 75 Цивільного кодексу України встановлює, що суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. Суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування. За заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту.

Згідно частини другої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. Суд розглядає питання про звільнення опікуна або піклувальника в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про звільнення опікуна або піклувальника.

Суд критично оцінює доводи заявника 1 про неможливість здійснювати обов`язки опікуна щодо свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що вона виконує обов`язки опікуна, проте хвилюється щодо майбутньої долі її сина, коли у нього не залишиться інших родичів.

Суд зазначає, що згідно частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, суд не має право вирішувати майбутні порушення, невизнання або оспорення прав, свобод та законних інтересів.

Крім того, заявниками не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспроможності ОСОБА_1 за станом здоров`я (як-от, медичні висновки, акти тощо) здійснювати опіку над недієздатним сином.

Також не надано доказів того, що заявник 1 сама потребує стороннього догляду.

За таких обставин суд приходить до переконання, що вимоги заяви про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги заяви про призначення ОСОБА_2 опікуном недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 60 Цивільного кодексу України суд установлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до частини четвертої-п`ятої статті 63 Цивільного кодексу України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Отже, вирішуючи питання про призначення опікуна недієздатній особі, обов`язково слід з`ясувати, чи належить заявник до членів її сім`ї. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Відповідно до положень частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» визначено в рішенні Конституційного Суду України №5-рп/99, згідно якого це особи, які постійно разом мешкають і ведуть спільне господарство, мають спільні витрати, бюджет, харчування, купують майно для спільного користування, беруть участь у витратах та утримання житла, його ремонт.

Відповідно до пункту 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 за №34/166/131/88, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за N 387/3680, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Згідно з пунктом 4.3 Правил опіки та піклування, як правило, опікун повинен проживати разом з підопічним і може бути прописаний на житловій площі останнього на період виконання своїх обов`язків.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року в справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі й обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна, що також указується і в Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Опіка є особливою формою державної турботи про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їхніх прав та інтересів. Значення опіки полягає в забезпеченні особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється для здійснення замість особи в її інтересах цивільних прав та виконання цивільних обов`язків її представниками.

У постановах Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 та від 07.04.2022 у справі № 712/10043/20 зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

За наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування (такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21),від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 24 липня 2024 року у справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24)).

Суд зазначає, що таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення у справі не має пріоритетного значення та може бути враховане на розсуд суду.

Надаючи оцінку поданню органу опіки і піклування про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном суд уважає, що подання не містить достатніх та обґрунтованих висновків про те, чому саме його, а не іншу особу, необхідно призначити опікуном.

Судом встановлено, що заявник 2 ОСОБА_2 є сусідом родини ОСОБА_6 .

На запитання суду, чи є заявник 2 ОСОБА_2 військовозобов`язаним, останній підтвердив, що на даний час проходить військову службу.

Згідно пункту 10 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: опікун особи, визнаної судом недієздатною.

На переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин існування в останньої інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунами.

Отже, фактично заява про призначення ОСОБА_2 опікуном недієздатної особи пред`явлена до суду військовослужбовцем з метою штучного створення умов та обставин, які можуть бути в подальшому підставою для отримання відстрочки від військової служби в особливий період війни, розв`язаної державою-агресором.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 742/887/23 Верховним Судом зазначено наступне: «Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин). Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17».

За наведених обставин суд вважає, що подання є формальним, поверхневим, без належної мотивації та обґрунтування, не відповідає вимогам закону, встановленим для вирішення подібних питань.

Відтак, підстав для призначення опікуном заявника 2 суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги заяви не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до статей 39, 55, 58, 60, 63, 67, 75 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 5, 10, 12-13, 76-82, 89, 258-265, 268, 273, 293-294, 295-300, 351-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Заявник 1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заявник 2 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, , місцезнаходження: 76018 м. Івано-Франківськ, вул. Михайла Грушевського, буд. 21.

Повний текст рішення складено 03 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя Мелещенко Л.В.

Присяжні Авраменко В.В.

Мажара П.М.