Справа № 369/1203/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9861/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Янченко А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарях Калініній Я.М., Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Гришиної Тетяни Анатоліївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2025 року, ухвалене у м. Києві об 16:34 год., у складі судді Янченка А.В., повний текст якого складено 06 березня 2025 року, у справі № 369/1203/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про витребування майна з незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про витребування майна з незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки. Зазначило, що згідно договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» від 30.08.2016 року та протоколу зборів учасників №3-2016 від 30.08.2016 ОСОБА_7 придбав частку в розмірі 100 % статутного капіталу ТОВ «Барви-2005» у ОСОБА_8 . Придбанню товариства ОСОБА_7 допомагали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діяли як фахівці з права. 31.08.2016 року приватним нотаріусом Тарасенко Р.О. була здійснена державна реєстрація відповідних відомостей про зміну складу засновників та зміну керівника. На момент придбання корпоративних прав ОСОБА_7 ТОВ «Барви-2005» на праві власності належала земельна ділянка площею 10,9327 га, кадастровий номер :01:001:0067 цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування мікрорайону багатоповерхової житлової, громадської та індивідуальної забудови із об`єктами соціально-побутового та торговельно-розважального призначення, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Гореничі, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №935808. Після цього відбулось незаконне заволодіння корпоративними правами ОСОБА_7 шляхом підроблення документів. Так, нібито 01.09.2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», за умовами якого ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_6 прийняв у власність належну продавцеві частку у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», у розмірі 100 %. У той же день, 01.09.2016 року нібито відбулись загальні збори учасників ТОВ «Барви-2005», на яких ОСОБА_7 , повідомив про передачу всієї належної йому частки у статутному капіталі товариства на користь ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу та просив виключити його зі складу учасників ТОВ «Барви-2005». Ці рішення загальних зборів учасників ТОВ «Барви-2005» були оформлені протоколом №01/09 від 01.09.2016 року. 03.09.2016 державним реєстратором Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Мельниковою Н.С. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені записи щодо зміни складу та інформації про учасників, та зміну керівника ТОВ «Барви-2005». Таким чином, в результаті підроблення документів ОСОБА_7 втратив контроль над ТОВ «Барви-2005» як власник та як директор цього товариства. Проте, ані договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 01.09.2016, а ні протокол № 01/09 загальних зборів учасників ТОВ «Барви-2005» від 01.09.2016 ОСОБА_7 не підписував, що підтверджується висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/111-22/483 7-ПЧ від 16.02.2022 року, яким встановлено, що підпис виконаний іншою особою. Після незаконного заволодіння корпоративними правами ТОВ «Барви-2005», ОСОБА_6 , 08.09.2016 року фактично безоплатно, здійснив продаж єдиного майна ТОВ «Барви-2005» - земельної ділянки, що призвело до порушення інтересів ОСОБА_7 як власника корпоративних прав та прав та інтересів позивача як власника майна. Так, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., зареєстрованого в реєстрі № 4010, була відчужена земельна ділянка площею 10,9327 га, кадастровий номер :01:001:0067 відповідачу ОСОБА_2 за заниженою ціною, яка складала 2924812,00 грн. При цьому, незважаючи на вказівку в договорі про те, що сторони здійснили розрахунок до підписання договору, грошові кошти на рахунок ТОВ «Барви-2005» не зараховувались як до укладення правочину, так і після. Одночасно з підписанням договору купівлі-продажу земельної ділянки 08.09.2016 року, з метою унеможливлення повернення нерухомого майна законному власнику, ОСОБА_2 видав довіреність ОСОБА_11 за для подальшого перепродажу земельної ділянки, посвідчивши її у того ж самого нотаріуса. Наступного дня після продажу земельної ділянки, 09.09.2016 року, ОСОБА_6 здійснив відчуження корпоративних прав підприємства уклавши договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», за умовами якого ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прийняли у власність належну продавцеві частку у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», у розмірі по 50% кожен, що становить в загальній сумі 25 591 808,18 грн. Згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Барви-2005» від 09.09.2016 року ОСОБА_6 був виключений із складу учасників товариства, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були включені до складу учасників товариства, внаслідок чого вони стали новими власниками ТОВ «Барви-2005». 15.09.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був внесений запис щодо зміни складу учасників та керівника ТОВ «Барви-2005». Після цього, саме з моменту незаконного заволодіння корпоративними правами ТОВ «Барви-2005», будь-яка звітність, у тому числі податкова, більше не подавались, будь-який облік не вівся, підприємство було покинуте. Це підтверджується роздруківкою з особистого кабінету товариства за період з 2016 по цей час. Також підтвердженням того, що ТОВ «Барви-2005» було покинуто, та перереєстровано на особу, яка слугує номінальним власником для покинутих фірм, про що свідчить роздруківка з сайту Опендатабот, згідно якої кінцевим засновником та директором став ОСОБА_13 на якому обліковується безліч зареєстрованих покинутих підприємств. Надалі, 13.09.2016 року всього через п`ять днів після придбання земельної ділянки відповідач ОСОБА_2 продав її відповідачу ОСОБА_9 за 1 501 311,00 грн., тобто на 1 423 501,00 грн. дешевше ніж придбав її. Водночас, згідно п. 2.2. договору, ОСОБА_2 продав земельну ділянку ОСОБА_9 з відкладальною умовою після сплати в безготівковій формі через банківську установу в повному обсязі, та надав згоду на реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_9 без оплати вартості земельної ділянки. Після цього, 12.04.2017 року за заявою ОСОБА_9 , посвідченою приватним нотаріусом Києва-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. зареєстрованою в реєстрі за № 173, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0067 була поділена на три земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:5214 площею 9,9327 га, :01:001:5212 площею 0,5 га, :01:001:5213 площею 0,5 га. 31.05.2017 року ОСОБА_9 за договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Києва-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 299, відчужив земельну ділянку кадастровий номер :01:001:5213 площею 0,5 га. відповідачу ОСОБА_4 . Відтак, кінцевими набувачами земельної ділянки, яка була незаконно відчужена, став ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , тоді як супроводженням придбання корпоративних прав позивача займалися фахівці з права ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер. У зв`язку з цим право власності на спадщину у вигляді земельних ділянок перейшла спадкоємцям та зареєстровано за ними наступним чином: - дружина ОСОБА_3 набула право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 9,9327 га, кадастровий номер :01:001:5214, та право власності на земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :01:001:5212; - мати ОСОБА_1 набула право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 9,9327 га, кадастровий номер :01:001:5214. Після вибуття земельної ділянки без волі власника незаконним шляхом було зареєстроване кримінальне провадження № 0002678. Постановою Деснянського УП ГУ НП у м. Києві від 12.10.2021 ОСОБА_7 визнано потерпілим. В межах вказаного кримінального провадження було проведено почеркознавчу експертизу та висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/111-22/483 7-ПЧ від 16.02.2022 року встановлено, що ОСОБА_7 не підписував протокол № 01/09 Загальних зборів учасників ТОВ «Барви-2005» від 01.09.2016, та договір купівлі-продажу частки у Статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» від 01.09.2016. Захищаючи свої права як власника корпоративних прав, ОСОБА_7 звернувся до Господарського суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 01.09.2016 року та витребування з незаконного володіння на його користь статутного капіталу. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 року у справі № 910/13328/22, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_7 було задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу 100% частки у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» від 01.09.2016, укладений ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на користь ОСОБА_7 100% статутного капіталу ТОВ «Барви-2005». Також судом визначено, що розмір частки ОСОБА_7 у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» у сумі 25 591 808,18 грн. становить 100%. Вищевказані дії та обставини є грубим порушенням майнових прав ТОВ «Барви-2005», у зв`язку з чим договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08.09.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. та зареєстрований в реєстрі №4010, укладений між ТОВ «Барви-2005» та ОСОБА_2 має бути визнаний недійсним, а майно витребувано з чужого незаконного володіння. Підставами недійсності договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.09.2016 року є те, що відчуження спірної земельної ділянки відбулось внаслідок незаконних дій та були укладені в особі нелегітимного директора ОСОБА_6 , а тому на момент укладення спірного договору не додержані вимоги ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. Воля ОСОБА_7 на вибуття корпоративних прав та воля як у юридичної особи так і у власника юридичної особи на відчуження земельної ділянки була відсутня. Окрім того, продаж відбувся в порушення підпункту н) пункту 13.1.2. статуту товариства, згідно якого прийняття рішення про укладення товариством будь-яких договорів/угод (в т.ч. застави, іпотеки, тощо), пов`язаних з відчуженням в будь-який спосіб належного товариству нерухомого майна та/або земельних ділянок відбувається за рішенням зборів учасників товариства. Такої згоди ОСОБА_6 не отримував. При цьому, оскільки договір купівлі-продажу частки у Статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» від 01.09.2016 є недійсним відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 року, він не викликав юридичних наслідків у вигляді набуття ОСОБА_6 права власності на корпоративні права ТОВ «Барви-2005», а ОСОБА_6 відповідно не отримав прав та обов`язків, що є похідними від володіння корпоративними правами. За таких обставин ОСОБА_6 не набув повноважень директора ТОВ «Барви-2005», а також прав на вчинення дій від імені товариства. Враховуючи викладене та те, що відчуження спірної земельної ділянки відбулось без волевиявлення ОСОБА_7 , який є єдиним засновником та учасником ТОВ «Барви-2005», укладений ОСОБА_6 шляхом присвоєння собі відповідних повноважень на підставі підроблених документів, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08.09.2016 року підлягає визнанню недійсним. Також, на думку позивача, окремою підставою недійсності договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.09.2016 року є очевидна фраудаторність низки правочинів, вчинених з наміром завдати шкоду іншім особам.

З урахуванням викладеного, ТОВ «Барви-2005» просило:

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0067, розташованої за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Гореничі, від 8 вересня 2016 року, укладений між ТОВ «Барви-2005» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. за реєстровим № 4010;

витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ТОВ «Барви-2005» земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:5212, площею 0.5 га, та 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:5214, площею 9,9327 га, розташовані за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі;

витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ТОВ «Барви-2005» 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:5214, площею 9,9327 га, розташовану за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі;

витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ТОВ «Барви-2005» земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:5213, площею 0.5 га, розташовану за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2025 року позов ТОВ «Барви-2005» задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0067, розташованої за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі, від 08 вересня 2016 року, укладений між ТОВ «Барви-2005» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. за реєстровим № 4010.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ТОВ «Барви-2005» земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:5212, площею 0.5 га, та 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:5214, площею 9,9327 га, розташовані за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ТОВ «Барви-2005» 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:5214, площею 9,9327 га, розташовану за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ТОВ «Барви-2005» земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:5213, площею 0.5 га, адреса: розташовану за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, адвокат Гришина Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що, звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Барви-2005» було надано суду ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва Шмигельського Д.І. від 21.12.2021 у справі №754/19071/21, з якої вбачається, що 16.12.2021 року старший слідчий СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві Грабчак О.А., за погодженням прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва Гаращенко І.І., звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий зазначав, що в ході досудового розслідування проводилось розслідування відносно посадових осіб ТОВ «Барви-2005» в рамках кримінального провадження № 0009145 від 23.09.2016 року. Моніторингом інформації, розміщеної у Єдиному державному реєстрі судових рішень, встановлено, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.10.2016 у справі № 750/9345/16-к провадження № 1-кс/750/2703/16 задоволено клопотання старшого слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0009145 від 23.09.2016. Також встановлено, що слідчим відділом Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0009145, порушеному за ч. 4 ст. 358 КК України. 23.07.2024 Києво-Святошинським районним судом Київської області задоволено клопотання про надання доступу до повного тексту вказаної вище ухвали. З ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.10.2016 у справі №750/9345/16-к провадження № 1-кс/750/2703/16 встановлено, що 17.09.2016 до ЧВП надійшла заява (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_14 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , по факту використання підроблених документів, а саме 12.09.2016 невстановлена особа, шляхом використання підроблених документів здійснила незаконну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Барви-2005» та ТОВ «Українська індустріальна група», а саме зміни у складі засновників, відповідно до яких власником та учасником ТОВ «Барви-2005» було зареєстровано ОСОБА_15 , а ТОВ «Українська індустріальна група» ОСОБА_16 , хоча відповідно до установчих документів власником та учасником вказаних товариств до 12.09.2016 був ОСОБА_8 , який в свою чергу продав корпоративні права даних товариств ОСОБА_14 , відповідно до договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі та протоколів загальних зборів, однак останній не встиг перереєструвати дані товариства на себе, так як перебував за межами України до 14.09.2016. В ході досудового розслідування встановлено, що 18 липня 2016 року ОСОБА_14 , за попередньої домовленості, придбав частку у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» в розмірі 100% статутного капіталу та частку у статутному капіталі ТОВ «Українська індустріальна група» в розмірі 100% статутного капіталу зазначеного товариства у їх власника ОСОБА_8 . ОСОБА_8 при цьому являвся повноправним власником та учасником цих підприємств, підтвердженням чого є витяги за цими підприємствами з ЄДРПОУ станом на 18 липня 2016 року. ОСОБА_14 провів із попереднім власником розрахунок із оплати вартості цих часток, про що є відповідні відображення у договорах їх купівлі-продажу. При цьому ОСОБА_14 був запрошений на Загальні збори учасників, якими останнього було включено до складу учасників ТОВ «Барви-2005» та ТОВ «Українська індустріальна група» з проведення розподілу часток та визначення його частки в розмірі 100% статутного капіталу кожного із цих підприємств. Окрім того були затверджені та підписані нові редакції установчих документів статутів товариств в новій редакції. Загальні збори були належним чином оформлені протоколами загальних зборів № 6-2016 від 18.07.2016 року (ТОВ «Барви-2005») та 22/16 від 18.07.2016 року (ТОВ «Українська індустріальна група»), які були підписані особисто ОСОБА_8 та ОСОБА_14 . Також ОСОБА_14 призначено директором обох товариств. За відповідними актами приймання-передачі останньому також передано печатку товариства та оригінали попередніх редакцій статутів підприємств. Всі ці дії: проведення загальних зборів, укладання та підписання договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі, підписання протоколу зборів та нової редакції статуту, відбувались у присутності та приміщенні приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко С.М., з яким проводились консультації з питань оформлення купівлі-продажу часток у статутному капіталі. За умовами зазначених вище договорів купівлі-продажу часток від 18 липня 2016 року, право власності на частки у статутному капіталі виникає у ОСОБА_14 з моменту підписання цих договорів. ОСОБА_14 також набув права безпосередньої участі в товариствах, що належним чином підтверджено протоколами загальних зборів № 6-2016 та 22/16 від 18.07.2016. При цьому державна реєстрація означених змін не була вчинена через відсутність ОСОБА_14 на території України та складнощі із заповненням та поданням реєстраційної заяви. 12 вересня 2016 року ОСОБА_14 дізнався що в Єдиному Державному реєстрі підприємств та фізичних осіб-підприємців України 02 вересня 2016 року вчинено реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Барви-2005», а саме - зареєстровані зміни у складі засновників, відповідно до яких власником та учасником ТОВ «Барви-2005» зареєстровано громадянина ОСОБА_6 із часткою у статутному капіталі в розмірі 100%, змінено керівника, яким зазначено ОСОБА_6 та змінено місцезнаходження товариства. ОСОБА_14 невідкладно зв`язався з цього приводу з колишнім власником частки товариства ОСОБА_8 , котрий йому повідомив, що ніяких загальних зборів товариства починаючи з 18 липня 2016 року він не проводив, протоколів таких загальних зборів не підписував, договорів купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» та ТОВ «Українська індустріальна група» ні з ким окрім ОСОБА_14 не укладав та не підписував. Також ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_14 , що наприкінці червня 2016 року він загубив свій паспорт, про що повідомив відповідні органи та 08.07.2016 отримав новий паспорт. Таким чином відбулась незаконна реєстрація змін до установчих документів ТОВ «Барви-2005» та ТОВ «Українська індустріальна група», яка, як слідує з доводів слідчого, можливо, вчинено шляхом підробки документів. Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допитано в якості свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , які підтвердили дані події відповідно до поданої заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення». Про аналогічні обставини зазначається також в ухвалі слідчого судді від 07.03.2017 у справі № 751/339/17 провадження 1-кс/751/531/17, копія якого є в матеріалах справи. Водночас, з ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва Шмигельського Д.І. від 21.12.2021 у справі 754/19071/21 встановлено, що кримінальне провадження №0009145 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Крім того, з метою отримання постанови про закриття кримінального провадження №0009145 ОСОБА_17 направлено адвокатський запит до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про надання копії постанови про закриття кримінального провадження №0009145 від 23.09.2016. Відповіддю начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Євгена Гончарова від 06.11.2024 № 07/Г-62ад у задоволенні запиту було відмовлено, але підтверджено, що кримінальне провадження було закрито з підстав відсутності у діях особи складу кримінального правопорушення. Опрацювання даних Єдиного державного реєстру судових рішень показало, що вказана постанова про закриття кримінального провадження №0009145 не оскаржувалась. Отже при встановленні законності дій ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0009145 від 23.09.2016 повинно було також з`ясовуватися питання законності набуття останнім права власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», оскільки як стверджує ОСОБА_7 , він купив 100% частку у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» у ОСОБА_8 та саме за нібито протиправних дій ОСОБА_6 він був позбавлений права власності. Зазначене підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/13328/22 за позовом ОСОБА_7 про визнання права власності на 100% частки у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», на яке суд посилається як підставу для задоволення позовних вимог. З метою з`ясування вказаних обставин, які мають важливе значення для вирішення питання законності вибуття з власності ТОВ «Барви-2005» спірної земельної ділянки, стороною відповідачів були подані суду клопотання про витребування з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області матеріалів кримінального провадження №0009145 від 23.09.2016 та постанови про закриття кримінального провадження. Проте в порушення вимог ЦПК України, судом першої інстанції у задоволенні вказаних клопотань безпідставно відмовлено, що унеможливило встановити дійсні обставини справи, а саме законність дій ОСОБА_6 щодо набуття корпоративних прав на 100% частки у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», що були встановлені у вказаному вище кримінальному провадженні, та відповідно відчуження земельної ділянки, оскільки вказане суттєво впливає на законність набуття ОСОБА_9 права власності на спірну земельну ділянку та вирішення питання про витребування майна з власності відповідачів. Більш того, отримання витребуваних документів надало б можливість встановити коли ОСОБА_7 дізнався про нібито порушення своїх прав, оскільки при перевірці законності набуття ОСОБА_6 права власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» у кримінальному провадженні, що розслідувалось Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області, повинні були з`ясовуватися обставини щодо укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , який визнаний недійсним рішенням Господарського суду м. Києва у справі міста Києва у справі № 910/13328/22. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 під час кримінального провадження, будучи допитаним як свідок, підтвердив, що жодних договорів окрім як з ОСОБА_14 не укладав. Також згідно із інформацією з витягу з ЄДР юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доданого позивачем до позовної заяви, вбачається, що ТОВ «Барви-2005» утворено у 2005 році. Згідно із свідоцтвом про право власності на землю, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0067 площею 10.9327 отримана у власність товариства на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2007 року, укладеного з Гореницькою сільською радою, що підтверджується матеріалами справи, а саме заявою ОСОБА_7 про злочин та постановою слідчого про визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні № 0002678, доданою до позовної заяви, у якій вказано, що ринкова вартість викраденої у ОСОБА_7 земельної ділянки складає понад 25 млн. грн. У постанові слідчого про визнання ОСОБА_7 потерпілим вказано, що «злочинами ОСОБА_7 спричинена матеріальна шкода в особливо великому розмірі. Ринкова вартість земельної ділянки - понад 25 млн. грн., вартість викраденої у ОСОБА_21 частки - 25 591 809,18 грн. З вказаного вище витягу з Реєстру вбачається, що 14.09.2007 та 15.10.2007 у реєстр внесені зміни розміру статутного капіталу ТОВ «Барви-2005». Після цього зміни розміру статутного капіталу не реєструвались. На цей час згідно з даними Єдиного державного реєстру статутний капітал ТОВ «Барви-2005» також складає 25 591 808,00 грн., що відповідає вартості земельної ділянки. Отже станом на час укладення договору 30.08.2016 між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 100% частка статутного капіталу товариства складала 25 591 808,00 грн. У власності ТОВ «Барви-2005» перебувала земельна ділянка вказаною вище вартістю. При цьому, як підтверджено рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/13328/22 ОСОБА_7 придбав 100% частку у статутному капіталі товариства у ОСОБА_8 за 48 000,00 грн. На вказані обставини, зверталась увага суду першої інстанції, проте вони були судом проігноровані та не з`ясовувались судом. Також, зазначає, що якщо добросовісна особа, тобто та, яка не знала та не могла знати про існування обтяжень речових прав на це майно або про наявність на нього речових прав третіх осіб, придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, то вона вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не могла знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №922/3537/17, від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18, від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16. Тому, вирішуючи питання про витребування спірного майна, необхідно перевірити добросовісність набувача майна. Однак, суд першої інстанції вказані позиції Верховного Суду не врахував, не перевірив обставини, що мають значення для встановлення дійсного волевиявлення власника щодо відчуження спірної земельної ділянки, поверхово розглянув справу та дійшов хибних висновків про неправомірність набуття ОСОБА_9 права на земельну ділянку і наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Барви-2005». Суд першої інстанції взагалі не перевіряв добросовісність набуття ОСОБА_9 права власності на земельну ділянку, що має значення для захисту прав відповідачів у справі, які набули право власності на земельну ділянку у порядку спадкування, та безпідставно визнав встановленими обставини незаконності вибуття з власності ТОВ «Барви-2005» спірної земельної ділянки. Також судом взагалі залишено поза увагою, що земельна ділянка придбана ОСОБА_9 під час шлюбу з ОСОБА_3 , яка відповідно до ст. 60 СК України, має право на 1/2 частку спірної земельної ділянки. Суд не врахував, що ОСОБА_9 придбав земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0067 площею 10,9327 га на підставі договору купівлі продажу від 30.09.2016, укладеному між ним та громадянином ОСОБА_2 , від імені якого діяла ОСОБА_11 на підставі довіреності. Перед посвідченням договору приватний нотаріус Марчук Т.С. перевірила всі документи та встановила, що право власності ОСОБА_2 отримав на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ТОВ «Барви-2005», від імені якого діяв директор ОСОБА_6 Факт розділення ОСОБА_9 земельної ділянки на три земельних ділянки та продаж однієї з них ОСОБА_4 жодним чином не свідчить про недобросовісність набуття ним права власності. Тим паче, що цей розподіл був здійснений майже через 7 місяців після укладення договору купівлі-продажу. Вказане підтверджує, що ОСОБА_9 не мав намірів відчужити вказану земельну ділянку, а придбав її для того, щоб розпочати бізнес, що свідчить про його добросовісність. Отже ОСОБА_9 набув право власності на спірну земельну ділянку правомірно, з огляду на що у нього виникло право добросовісного набувача. Крім того, матеріали справи не містять і позивачем не надано доказів на підтвердження обізнаності ОСОБА_9 про наявність обставин нібито незаконного заволодінням часткою у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», а також доказів, що підтверджують причетність ОСОБА_9 до такого заволодіння. На час укладення договору з ОСОБА_2 . ОСОБА_9 не міг знати про обставини вибуття земельної ділянки із власності ТОВ «Барви-2005», а також не мав підстав сумніватись у законності набуття права ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, так як не був обізнаний про обставини укладання 08.09.2016 договору купівлі-продажу між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . Слід вказати, що вказаний договір, укладений у встановлені законом формі та спосіб. Що стосується відкладальної оплати за договором після його укладення, слід вказати, що ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Спадкоємиця ОСОБА_3 надала суду пояснення, що була розписка від ОСОБА_2 , яка підтверджувала повну оплату ОСОБА_9 суми за договором, а також те, що для того, щоб розрахуватись за цим договором остання продала машину, докази чого були надані суду. Вказані обставини вона погодилась підтвердити у суді як свідок, але суд першої інстанції ці обставини залишив поза увагою. Зазначене вище підтверджує, що при укладенні оспорюваного правочину ОСОБА_9 діяв правомірно без умислу заволодіння земельною ділянкою у незаконний спосіб. Після смерті ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина на його майно. У порядку спадкування право власності на спірні земельні ділянки з кадастровим №:01:001:5214 та № :01:001:5212, отримали його спадкоємці за законом: дружина ОСОБА_3 та його мати ОСОБА_1 . На час відкриття спадщини будь-яких заборон щодо спірних земельних ділянок не було, як і не було їх до звернення позивача до суду майже через вісім років після відчуження земельної ділянки. Про існування кримінального провадження, порушеного за заявою ОСОБА_7 у жовтні 2021 року, стало відомо лише під час ознайомлення з матеріалами даної цивільної справи, оскільки ОСОБА_9 не отримував жодної повістки від правоохоронних органів, не допитувався у рамках вищевказаного кримінального провадження. Доказів, що ОСОБА_3 або ОСОБА_1 набули право власності на земельні ділянки з порушенням закону, або могли здогадуватись про наявність будь-якого порушення закону при відчуженні земельної ділянки у 2016 році, у матеріалах справи немає, а відтак вони є добросовісними набувачами права на спірні земельні ділянки і витребування у них майна є втручанням у мирне володіння майном та порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод. При цьому, висновки суду першої інстанції про те, що майно може бути витребувано з їх володіння, оскільки вони набули земельні ділянки у спадок, тобто безоплатно, є безпідставними, оскільки ОСОБА_9 спірна земельна ділянка була придбана на підставі нотаріально посвідченого оплатного договору, а ОСОБА_3 набула право власності на 1/2 частину земельної ділянки відповідно до ст. 60 СК України. Крім того ОСОБА_3 на даний час є безробітною, проживає разом з матір`ю ОСОБА_18 , яка є інвалідом 2 групи, за якою доглядає. В свою чергу ОСОБА_1 є пенсіонеркою, інвалідом 2 групи. Єдиним доходом її є пенсія. За життя ОСОБА_9 допомогав матері. З метою створення для неї можливості отримувати дохід після його смерті, він написав заповіт та залишив матері за згодою дружини спірну земельну ділянку. А тому задоволення позову є надмірним тягарем для ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Конструкція, за якою добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний і надмірний тягар. В порушення вимоги ст.ст. 76-77, 79-80 ЦПК України суд першої інстанції розглянув справу та врахував неналежні та недопустимі докази, надані позивачем. Так почеркознавча експертиза, проведена у рамках кримінального провадження № 0002678, якою встановлено, що підписи на протоколі № 01/09 від 01.09.2016 та договорі купівлі-продажу від 01.09.2016 виконані не ОСОБА_7 , призначена постановою про призначення судової почеркознавчої експертизи від 02.02.2022 старшого слідчого СВ Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві Сергієнко Ю.Ю. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні відомості про те, чи мала ОСОБА_19 повноваження на призначення експертизи, оскільки у матеріалах справи відсутні документів, що підтверджують доручення їй провадити досудове розслідування або, що вона включена до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, як вбачається з постанови від 02.02.2022 про призначення експертизи, на експертизу подано, зокрема вільні зразки підпису ОСОБА_7 на наступних документах: гарантійних талонах від 21.06.2016, договорі про завдаток № 03/08-16, аркуші «дополнительные условия» із договору оренди, акти прийому-передачі приміщення від 04.08.2016 тощо. На 4 сторінці висновку від 16.02.2022 № СЕ-19/111-22/4837-ПЧ наявне зображення 5 «Загальний вигляд зразків», з якого взагалі неможливо розібрати, які є документи, підписів взагалі не видно. Також у висновку є посилання на зображення 12-13, але не зрозуміло, що це за зразки, на яких документах міститься такий підпис. Отже вказаний висновок не відповідає вимогам ст. 102 КПК України щодо докладного опису проведеного дослідження. Вказаний висновок має сумнівний характер, документи, про які йдеться у висновку експерта, у матеріалах справи відсутні, отже він не є належним та допустимим доказом. Крім того, той факт, що експертним висновком встановлено, що підпис на досліджуваних документах не належить ОСОБА_7 жодним чином не спростовує факт добросовісного набуття права власності на земельні ділянки ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Крім того, документи з кримінального провадження № 0002678 не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки матеріали справи не містять підтвердження того, що посадові особи Деснянського УП ГУНП у м. Києві взагалі мають повноваження на проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Під час розгляду справи нею було подано клопотання про витребування доказів законності дій посадових осіб Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, але судом першої інстанції у задоволенні цього клопотання було відмовлено. Також жодним чином не спростовує того, що ОСОБА_9 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є добросовісними набувачами права власності на земельну ділянку наявність рішення Господарського суду м. Києва від 12.06.2023 у справі № 910/13328/22, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» від 01.09.2016 та витребувано з незаконного володіння ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на користь ОСОБА_7 100% статутного капіталу ТОВ «Барви-2005». Вказаним рішенням не встановлювались обставини відчуження земельної ділянки, а також не вирішувалось питання щодо дій ОСОБА_9 при купівлі цієї земельної ділянки, не встановлювались факти його добросовісної чи недобросовісної поведінки. ОСОБА_9 взагалі не був залучений до розгляду цієї справи, а тому вказане рішення не має преюдиціального значення для цієї справи. Також судом першої інстанції безпідставно не застосовано до вказаних правовідносин строки позовної давності. Як підтверджено матеріалами справи договір між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 був укладений 01.09.2016 року. Крім того, як зазначав сам ОСОБА_7 про порушення його прав як єдиного власника 100% частки ТОВ «Барви-2005» йому нібито стало відомо у лютому 2017 року. Однак судом першої інстанції точний період часу, коли ОСОБА_7 стало відомо про порушення його прав взагалі не з`ясовувався. Крім того, товариство не існує само по собі, тому твердження суду, що товариству стало відомо про порушення його прав лише коли ОСОБА_7 звернувся з заявою до поліції, взагалі мають абсурдний характер. Вважає, що строк на звернення до суду з цим позовом сплинув у вересні 2019 року. Позивач не порушував питання про поновлення строку на звернення до суду з вказаним позовом.

Адвокат Риженко Д.М., який діє в інтересах ТОВ «Барви-2005», подав відзив на апеляційну скаргу. Просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів представника відповідачки ОСОБА_1 , вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні адвокат Гришина Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

Адвокат Риженко Д.М., який діє в інтересах ТОВ «Барви-2005», проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 30.08.2016 року між ОСОБА_7 (покупець) та ОСОБА_8 (продавець) було укладено договір, за умовами якого:

- продавець продає, а покупець купує за 48 000 грн. частку продавця у розмірі 100% від загального розміру статутного капіталу ТОВ «Барви-2005», включаючи права на управління, отримання відповідної частки прибутку даного підприємства, а також частки активів у разі його ліквідації згідно з чинним законодавством; право власності продавця підтверджується статутом Товариства та свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №142593, виданим 18.06.2008 (пункт 1.1 Договору від 30.08.2016);

- частка у статутному капіталі Товариства, яка відчужується, сплачена повністю, що підтверджується свідоцтвом Товариства від 30.08.2016 №1 (пункт 1.2 Договору від 30.08.2016);

- загальний розмір статутного капіталу Товариства становить 25 591 809,18 грн. (пункт 1.3 Договору від 30.08.2016);

- покупець сплатив продавцю до підписання Договору від 30.08.2016 всю суму, вказану у пункті 1.1 Договору від 30.08.2016 (пункт 2.1 Договору від 30.08.2016);

- підписання продавцем Договору від 30.08.2016 підтверджує факт проведення з ним повного розрахунку за Договором від 30.08.2016 та відсутності з даного приводу будь-яких претензій майнового характеру до покупця (пункту 2.1.1 Договору від 30.08.2016);

- продавець зобов`язаний виконати всі дії, необхідні для реєстрації прав власності покупця на частку в статутному капіталі та внесення змін до установчих документів Товариства (пункт 3.1 Договору від 30.08.2016);

- продавець зобов`язаний передати покупцю всі документи, що підтверджують право власності продавця на частку в статутному капіталі: нотаріально завірені копії установчих документів Товариства з усіма змінами та доповненнями до дати підписання Договору від 30.08.2016 (пункт 3.2 Договору від 30.08.2016);

- покупець набуває право власності на частку в статутному капіталі Товариства з моменту підписання Договору від 30.08.2016 та державної реєстрації змін до статуту Товариства (пункт 3.3 Договору від 30.08.2016).

30.08.2016 було проведено загальні збори учасників Товариства, які оформлено протоколом №3-2016, на яких було прийнято такі рішення:

- виключити зі складу учасників Товариства ОСОБА_8 на підставі Договору від 30.08.2016 (питання 1 порядку денного);

- внести до складу учасників Товариства ОСОБА_7 після набуття ним прав та обов`язків учасника Товариства на підставі Договору від 30.08.2016 (питання 2 порядку денного);

- погоджено нове місцезнаходження Товариства: вул. Промислова, буд. 1, м. Київ, 01013 (питання 3 порядку денного);

- у зв`язку зі зміною у складі учасників Товариства затвердити нову редакцію статуту Товариства та доручити виконавчому органу Товариства здійснити державну реєстрацію статуту (питання 4 порядку денного);

- звільнити ОСОБА_8 з посади директора Товариства за власним бажанням відповідно до заяви (пункт 5 порядку денного);

- призначити на посаду директора Товариства ОСОБА_7 (питання 6 порядку денного).

30.08.2016 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріально округу Тарасенко Р.О. внесено відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивачу стало відомо про те, що 01.09.2016 ОСОБА_7 (продавець) і ОСОБА_6 (покупець) було укладено Договір від 01.09.2016, за умовами якого продавець передав, а покупець прийняв у власність належну продавцю частку у статутному капіталі Товариства, у розмірі 100%, що становить 25 591 808,18 грн., за ціною 25 591 808,18 грн. Крім того, 01.09.2016 було проведено загальні збори учасників Товариства, оформлені протоколом №01/09, на яких були прийняті такі рішення:

- вивести зі складу учасників Товариства на підставі Договору від 01.09.2016 ОСОБА_7 з переуступкою своєї частки в розмірі 25 591 809,18 грн., що складає 100% статутного капіталу Товариства на користь ОСОБА_6 ; перерозподілити частки у статутному капіталі Товариства таким чином: ОСОБА_6 належна частка у статутному капіталі Товариства, що становить 100% та складає 25 591 809,18 грн. (питання 1 порядку денного);

- звільнити ОСОБА_7 з посади директора Товариства за власним бажанням з 01.09.2016 (питання 2 порядку денного);

- призначити на посаду директора Товариства ОСОБА_6 з 02.09.2016 (питання 3 порядку денного);

- у зв`язку зі зміною складу учасників та перерозподілом часток у статутному капіталі Товариства внести зміни до статуту (питання 4 порядку денного);

- затвердити статут Товариства у новій редакції (питання 5 порядку денного);

- здійснити всі необхідні дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів Товариства (питання 6 порядку денного).

03.09.2016 державним реєстратором внесено відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 06.09.2016 року, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0067, розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Гореничі, з цільовим призначенням: житлової забудови і комерційного використання, на праві приватної власності станом на 06.09.2016 року, належала ТОВ «Барви-2005».

08.09.2016 року між ТОВ «Барви-2005» в особі директора Тарасевича С.М. та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельниченко О.В., зареєстрованого у реєстрі за № 4010, відповідно до якого продавець ТОВ «Барви-2005» продало, а покупець ОСОБА_2 купив земельну ділянку, площею 10,9327 га, кадастровий номер :01:001:0067, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування мікрорайону багатоповерхової житлової, громадської та індивідуальної забудови із об`єктами соціально-побутового та торгівельно-розважального призначення, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Гореничі.

Згідно договору земельна ділянка, що відчужується, належала продавцю ТОВ «Барви-2005» на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 935808, виданого Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів Київської області 07 листопада 2007 року, на підставі Рішення ХІ сесії ХХV скликання Гореницької сільської ради від 06.09.2007 року за № 3/18, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 84.

Відповідно до п. 3 договору купівлі-продажу продаж земельної ділянки відбувся за ціною, яка складала 2 924 812,00 грн.

Одночасно з підписанням договору купівлі-продажу земельної ділянки 08.09.2016 року, ОСОБА_2 видав довіреність ОСОБА_11 для подальшого перепродажу земельної ділянки, посвідчивши її у того ж самого приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. Довіреність зареєстрована в Єдиному реєстрі довіреностей за № 4013, про що свідчить витяг № 32089788 від 08.09.2016 року.

09.09.2016 ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_12 (покупець 1) і ОСОБА_13 (покупець 2) було укладено договір від 09.09.2016, за умовами якого продавець передає у власність покупцям свою частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 25 591 809,18 грн., а покупці приймають дану частку у такому співвідношенні: покупець 1 - 50% статутного капіталу, що становить 12 795 904,59 грн; покупець 2 - 50% статутного капіталу, що становить 12 795 904,59 грн.

Також 09.09.2016 було проведено загальні збори учасників Товариства, оформлені протоколом №09/09, на яких були прийняті такі рішення:

- затвердити вихід ОСОБА_6 зі складу учасників Товариства у зв`язку з передачею (продажем) ним своєї частки в статутному капіталі Товариства, яка становить 25 591 809,18 грн та складає 100% статутного капіталу на користь ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на підставі Договору від 09.09.2016 у такому співвідношенні: ОСОБА_12 - 50% статутного капіталу, що становить 12 795 904,59 грн; ОСОБА_13 - 50% статутного капіталу, що становить 12 795 904,59 грн (питання 1 порядку денного);

- включити ОСОБА_12 і ОСОБА_13 до складу учасників Товариства у зв`язку з набуттям ними часток у статутному капіталі Товариства та перерозподілити частки у статутному капіталі Товариства таким чином: ОСОБА_12 - 50% статутного капіталу, що становить 12 795 904,59 грн; ОСОБА_13 - 50% статутного капіталу, що становить 12 795 904,59 грн (питання 2 порядку денного);

- затвердити нову редакцію статуту Товариства у зв`язку зі зміною складу учасників Товариства (питання 3 порядку денного);

- звільнити ОСОБА_6 з посади директора Товариства 09.09.2016 (питання 4 порядку денного);

- призначити ОСОБА_13 на посаду директора Товариства з 10.09.2016 (питання 5 порядку денного);

- уповноважити ОСОБА_13 на вчинення дій, пов`язаних зі зміною складу учасників та керівника Товариства, реєстрацію нової редакції статуту Товариства з правом передоручення повноважень третім особам (питання 6 порядку денного).

15.09.2016 Нотаріусом внесено відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У Договорі від 30.08.2016 (на всіх його аркушах) був наявний підпис від імені ОСОБА_7 .

08.10.2021 року ОСОБА_7 було подано до Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві заяву про злочин стосовно підроблення документів, внаслідок чого було спричинено матеріальну шкоду в особливо великому розмірі - викрадення земельної ділянки вартістю понад 25 млн. грн.

08.10.2021 року за заявою ОСОБА_7 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за номером кримінального провадження 0002678. Старшим слідчим слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Грабчаком О.А. прийнято постанову від 12.10.2021 року, якою визнано ОСОБА_7 потерпілим у кримінальному провадженні внесеному 08.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002678.

02.02.2022 року старшим слідчим слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Сергієнко Ю.Ю. прийнято постанову про призначення судової почеркознавчої експертизи, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.

16.02.2022 року Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України складено висновок експерта №СЕ-19/111-22/4837-ПЧ, згідно якого судовий експерт дійшов таких висновків:

- «Підпис від імені ОСОБА_7 у графі « ОСОБА_7 » в оригіналі протоколу № 01/09 Загальних зборів учасників ТОВ «БАРВИ-2005» () від 01.09.2016, відповідно до якого ОСОБА_7 передав свою частку у даному товаристві в розмірі 100% громадянину ОСОБА_6 та призначив його на посаду директора замість себе - виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою.»;

- «Підпис від імені ОСОБА_7 у стовбці «ПРОДАВЕЦЬ» графі « ОСОБА_7 » в оригіналі договору купівлі-продажу частки у Статутному капіталі ТОВ «БАРВИ-2005» () від 01.09.2016, відповідно до якого ОСОБА_7 продав свою частку у даному товаристві в розмірі 100% громадянину ОСОБА_6 - виконаний не ОСОБА_20 , а іншою особою.».

Вищезазначене, також підтверджене рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 року у господарській справі № 910/13328/22, яким позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Мельникової Н.С. та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ТОВ «Барви-2005», про визнання недійсним договору від 01.09.2016 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», витребування з незаконного володіння 100% статутного капіталу та визнання права власності на акції, задоволено повністю.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» від 01.09.2016, укладений ОСОБА_7 і ОСОБА_6 .

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на користь ОСОБА_7 100% статутного капіталу ТОВ «Барви-2005».

Визначено, що розмір частки ОСОБА_7 у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» у сумі 25 591 808,18 грн. становить 100% (сто відсотків).

Отже, 09.09.2016 року, після продажу земельної ділянки, ОСОБА_6 позбавився корпоративних прав підприємства, уклавши договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», третім особам, згідно з умовами якого ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прийняли у власність належну продавцеві частку у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», у розмірі по 50% кожен, що становить в загальній сумі 25 591 808,18 грн., за ціною 25 591 808,18 грн., та гідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Барви-2005» від 09.09.2016 року ОСОБА_6 був виключений із складу учасників товариства, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були включені до складу учасників товариства. Внаслідок чого вони стали новими власниками ТОВ «Барви-2005».

15.09.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені записи за №2012677 та № 3012677 щодо зміни складу учасників та керівника ТОВ «Барви-2005».

Надалі, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марчук Т.С., зареєстрованого у реєстрі за № 292, відповідач ОСОБА_2 продав земельну ділянку відповідачу ОСОБА_9 за 1 501 311 грн. Згідно п. 2.2. договору ОСОБА_2 продав земельну ділянку ОСОБА_9 з відкладальною умовою після сплати в безготівковій формі через банківську установу в повному обсязі, та надав згоду на реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_9 без оплати вартості земельної ділянки.

12.04.2017 року за заявою ОСОБА_9 , посвідченою приватним нотаріусом Києва-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. зареєстрованою в реєстрі за № 173, земельна ділянка була поділена на три земельні ділянки. В результаті поділу земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0067 була поділена на земельні ділянки кадастровими номерами: :01:001:5214 площею 9,9327 га; :01:001:5212 площею 0,5 га;:01:001:5213 площею 0,5 га.

31.05.2017 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Києва-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 299, ОСОБА_9 відчужив земельну ділянку кадастровий номер :01:001:5213 площею 0,5 га. відповідачці ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом у спадкових справах № 26/2023 від 14 вересня 2023 року, №№ 2327, 2328, 2329, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з цим право власності на вказані земельні ділянки перейшла спадкоємцям. ОСОБА_3 набула право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 9,9327 га, кадастровий номер :01:001:5214, та земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :01:001:5212. ОСОБА_1 набула право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 9,9327 га, кадастровий номер :01:001:5214.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Барви-2005». Визнав недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0067, розташованої за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі, від 08 вересня 2016 року, укладений між ТОВ «Барви-2005» та ОСОБА_2 . Витребував з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ТОВ «Барви-2005» земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:5212, площею 0.5 га, та 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:5214, площею 9,9327 га, розташовані за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі; з незаконного володіння ОСОБА_1 - 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:5214, площею 9,9327 га, розташовану за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі; витребував з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ТОВ «Барви-2005» земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:5213, площею 0.5 га, адреса: розташовану за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Барви-2005» є власником вказаних земельних ділянок, які незаконно вибули з його володіння, а тому, у суду є правові підстави для їх витребування, як неволодіючого власника. Відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не довели наявного у них права власності на спірні земельні ділянки, а тому наявні підстави для витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договорів купівлі-продажу.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20)).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України є підставою недійсності правочину (ст. 215 ЦК України).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Правила частини першої статті 388 ЦК України стосуються випадків, коли набувач за відплатним договором придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому випадку власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У частині третій цієї ж статті передбачено самостійне правило: якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача в усіх випадках. За змістом частини п`ятої статті 12 Цивільного кодексу України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна (див. пункти 28, 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №907/50/16 (провадження № 12-122гс18)).

Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно. При цьому стаття 400 ЦК України вказує на обов`язок недобросовісного володільця негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. Разом з тим стаття 330 ЦК України передбачає можливість добросовісному набувачеві набути право власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, як самостійну підставу набуття права власності (та водночас, передбачену законом підставу для припинення права власності попереднього власника відповідно до приписів статті 346 ЦК України). Так, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване в нього. Стаття 388 ЦК України містить сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Так, відповідно до частини першої вказаної норми якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно) (див.: постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21)).

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (див.: постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16 (провадження № 12-128гс19)).

Верховний Суд у своїй постанові від 21 червня 2018 року у справі № 703/5364/15-ц вказав, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Аналіз ст. 387 ЦК України свідчить про те, що віндикаційний позов ґрунтується передусім на тому, що право власності на річ є абсолютним і слідує за річчю, зберігаючись навіть у випадку незаконного вибуття з володіння власника та в період перебування в незаконному володінні іншої особи. Тому віндикаційна вимога може бути заявлена щодо витребування лише індивідуально-визначеної речі.

Таким чином, звертаючись з даним позовом, позивач має надати докази на підтвердження права власності на спірне майно, має довести індивідуальні ознаки майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність в останнього правових підстав для володіння цим майном.

У постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 910/13536/19 зазначено, що для застосування передбаченого ст. 387 ЦК України правового механізму відновлення порушеного права власності необхідним є встановлення наступних обставин у їх сукупності: існування в натурі індивідуально визначеного майна з ідентифікуючими ознаками на момент подачі позову та прийняття судом рішення про його витребування; наявність підтвердженого права власності або права законного володіння у позивача на відповідне майно; відсутність у власника чи титульного володільця можливості здійснювати фактичне володіння цим майном через те, що відповідач на момент подачі позову та прийняття рішення у справі фактично тримає його у себе; відсутність договірних відносин між позивачем і відповідачем, оскільки в протилежному випадку застосовуються зобов`язально-правові способи захисту права власності.

Як було встановлено, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0067, розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Гореничі, з цільовим призначенням: житлової забудови і комерційного використання, яка в подальшому була поділена на три земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:5214 площею 9,9327 га; :01:001:5212 площею 0,5 га;:01:001:5213 площею 0,5 га, належала ТОВ «Барви-2005» на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 935808, виданого Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів Київської області 07 листопада 2007 року, рішення ХІ сесії ХХV скликання Гореницької сільської ради від 06.09.2007 року за № 3/18.

На підставі договору від 30.08.2016 року власником частки в статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» у розмірі 100% став ОСОБА_7

01.09.2016 від імені ОСОБА_7 і ОСОБА_6 було укладено Договір про продаж ОСОБА_7 частки у статутному капіталі товариства, у розмірі 100% на користь ОСОБА_6 . Того ж дня було проведено загальні збори учасників Товариства, оформлені протоколом №01/09, на яких було прийнято рішення про виведення зі складу учасників ОСОБА_7 з переуступкою його частки ОСОБА_6 та призначення ОСОБА_6 на посаду директора товариства.

08.09.2016 року між ТОВ «Барви-2005» в особі директора Тарасевича С.М. та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08.09.2016 року, на підставі якого ТОВ «Барви-2005» продало, а покупець ОСОБА_2 купив земельну ділянку, площею 10,9327 га, кадастровий номер :01:001:0067, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Гореничі, яка в подальшому була розділена на три земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:5214 площею 9,9327 га; :01:001:5212 площею 0,5 га; :01:001:5213 площею 0,5 га, та перейшла у власність відповідачів.

Разом з тим, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-22/4837-ПЧ від 16.02.2022 року, складеного експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України в рамках кримінального провадження внесеного 08.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002678, за заявою ОСОБА_7 , встановлено, що підпис від імені ОСОБА_7 у графі « ОСОБА_7 » в оригіналі протоколу № 01/09 Загальних зборів учасників ТОВ «Барви-2005» від 01.09.2016, відповідно до якого ОСОБА_7 передав свою частку у даному товаристві в розмірі 100% ОСОБА_6 та призначив його на посаду директора замість себе - виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою.; підпис від імені ОСОБА_7 у стовбці «ПРОДАВЕЦЬ» графі « ОСОБА_7 » в оригіналі договору купівлі-продажу частки у Статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» від 01.09.2016, відповідно до якого ОСОБА_7 продав свою частку у даному товаристві в розмірі 100% громадянину ОСОБА_6 - виконаний не ОСОБА_20 , а іншою особою.

Посилаючись на те, що частка у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» у розмірі 100 % вибула з його власності поза його волею, на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та рішень загальних зборів товариства, які він не підписував, у 2022 році ОСОБА_7 звернувся до господарського суду з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Мельникової Н.С., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. про визнання недійсним договору від 01.09.2016 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; витребування з незаконного володіння ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на користь ОСОБА_7 100% статутного капіталу товариства; та визначення частки у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» ОСОБА_7 у розмірі 25 591 808,18 грн, що становить100% статутного капіталу товариства.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 року у справі №910/13328/22 позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Мельникової Н.С. та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ТОВ «Барви-2005», про визнання недійсним договору від 01.09.2016 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», витребування з незаконного володіння 100% статутного капіталу та визнання права власності на акції, задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» від 01.09.2016, укладений ОСОБА_7 і ОСОБА_6 . Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на користь ОСОБА_7 100% статутного капіталу ТОВ «Барви-2005». Визначено, що розмір частки ОСОБА_7 у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» у сумі 25 591 808,18 грн. становить 100% (сто відсотків).

Вказаним рішенням господарського суду встановлено, що воля ОСОБА_7 на вибуття корпоративних прав та воля як у юридичної особи так і у власника юридичної особи на відчуження земельної ділянки була відсутня. Окрім того, продаж відбувався з порушенням підпункту н) пункту 13.1.2. статуту Товариства, згідно якого прийняття рішення про укладення Товариством будь-яких договорів/угод (в т.ч. застави, іпотеки, тощо), пов`язаних з відчуженням у будь-який спосіб належного Товариству нерухомого майна та/або земельних ділянок відбувається за рішенням Зборів учасників товариства. Такої згоди ОСОБА_6 не отримував. Тобто станом на день продажу первісної земельної ділянки було відсутнє волевиявлення учасників Товариства на відчуження земельної ділянки.

Таким чином, дослідженими судом доказами підтверджено незаконність набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0067, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Гореничі, відповідачем ОСОБА_2 за Договором купівлі-продажу від 08.09.2016 року, оскільки такий договір був укладений в особі нелегітимного директора ОСОБА_6 , нелегітимність якого підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва, яким підтверджено незаконне заволодіння корпоративними правами діючого на той час директора ОСОБА_7 шляхом підроблення документів, що призвело до отримання ОСОБА_6 посади директора ТОВ «Барви-2005». На момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0067, розташованої за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Гореничі, від 08 вересня 2016 року між ТОВ «Барви-2005» в особі директора Тарасевича С.М., та ОСОБА_2 , ОСОБА_6 не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, як особа якій надано право від імені ТОВ «Барви-2005» укладати подібні договори, та уклав спірний договір купівлі-продажу шляхом присвоєння собі відповідних повноважень на підставі підроблених документів, тобто всупереч волі дійсного учасника правочину.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0067, розташованої за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі, від 08 вересня 2016 року, укладеного між ТОВ «Барви-2005» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. за реєстровим № 4010, та враховуючи, що вказана земельна ділянка фактично вибула з володіння ТОВ «Барви-2005» поза його волею, та була поділена на три земельні ділянки, дійшов правильного висновку про витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:5212, площею 0,5 га, та 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:5214, площею 9,9327 га, що розташовані за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі; з незаконного володіння ОСОБА_1 - 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:5214, площею 9,9327 га, розташовану за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі; з незаконного володіння ОСОБА_4 земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:5213, площею 0.5 га, адреса: розташовану за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гореничі, відповідно до положень ст.ст. 387, 388 ЦК України.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на те, що витребування майна буде порушенням ст. 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод через покладення на них надмірного тягарю.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод визначено, що Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Таким чином вказана норма не забороняє витребування майна з незаконного, навіть добросовісного володіння, а навпаки, дозволяє кожній державі вирішувати вказані питання самостійно, в межах національного законодавства. Суд неодноразово наголошував, що статтю 1 Протоколу № 1 до Конвенції не можна тлумачити як накладення будь-якого загального зобов`язання Договірним державам покривати борги фізичних осіб (Kotov v. Russia; Anokhin v. Russia). Зокрема, коли втручання в право на мирне володіння «майном» здійснюється фізичною особою, виникає позитивне зобов`язання держави забезпечити у своїй внутрішній правовій системі, що право власності гарантовано на законодавчому рівні та положення законодавчих актів передбачають засоби правового захисту, за допомогою яких жертва втручання може захистити свої права, у тому числі, у відповідних випадках, вимагаючи відшкодування збитків за будь-яку втрату (Kotov v. Russia; Blumberga v. Latvia). Втручання повинне виконувати певні критерії: воно повинне відповідати принципу законності і переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є достатньо пропорційними меті, яку намагаються реалізувати (Beyeler v. Italy). Лише той факт, що держава, за допомогою своєї судової системи, передбачає судове вирішення спорів з приватного права не викликає втручання держави у права власності згідно зі статтею 1 Протоколу № 1 (Kuchar і Stis проти Чеської Республіки, рішення Комісії), навіть якщо фактичний результат рішення, прийнятого цивільним судом, викликає втрату певного «майна». Проте, згідно зі статтею 1 Протоколу № 1, держава зобов`язана, принаймні, створити мінімальну законодавчу базу, яка включає належний суд, що дозволяє особам, які стверджують про порушення їхніх права, ефективно відстоювати свої права і їх виконання. Якщо держава не буде робити цього, вона серйозно не виконуватиме свій обов`язок захищати верховенство права і запобігати свавіллю (Kotov v. Russia).

Відтак, сам по собі розгляд спору з приватного права в національному суді, чим є ця справа, в тому числі і рішення про припинення права власності на спірне майно, за умови його прийняття, не є порушенням прав відповідачів на мирне володіння майном.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на те, що відповідно до матеріалів кримінального провадження №0009145 від 23.09.2016 власником та учасником ТОВ «Барви-2005» до 12.09.2016 був ОСОБА_8 , який в свою чергу продав корпоративні права даного товариства ОСОБА_14 , жодних договорів окрім як з ОСОБА_14 ОСОБА_8 не укладав.

Вказані обставини не відповідають обставинам, встановленим в рішенні Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 року у справі № 910/13328/22, яким було визнано недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005» від 01.09.2016, укладений ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та витребувано з незаконного володіння ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на користь ОСОБА_7 100% статутного капіталу ТОВ «Барви-2005».

Рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 року не було скасоване та набрало законної сили. Ним була внесена юридична визначеність у правовідносини та вирішено питання щодо належності корпоративних прав ТОВ «Барви-2005» ОСОБА_7 .

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_9 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є добросовісними набувачами права власності на земельну ділянку, оскільки, як було встановлено, спірна земельна ділянка вибула з власності ТОВ «Барви-2005» поза його волею внаслідок неправомірних дій щодо підроблення документів. Відтак, ТОВ «Барви-2005» мало право на її витребування у свою власність.

Крім того, колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на застосування до позовних вимог ТОВ «Барви-2005» позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. При цьому аргументи відповідача про те, що про порушене право позивач міг дізнатися раніше, ніж він стверджує, мають ґрунтуватись не на можливих, а на конкретних обставинах, що підтверджуються наданими у справі належними доказами, за яких суд може однозначно (достеменно) встановити момент, коли особа могла довідатись про порушення його прав. Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала би змогу дізнатися про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі № 910/5349/18 та від 10 листопада 2022 року у справі № 916/1294/21, від 21 лютого 2024 року в справі № 296/6465/21.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Аналіз статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16, провадження № 12-122гс18).

При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про всановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічна: гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020.

В подальшому п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану

Верховний Суд у Постанові від 18 липня 2018 року у справі №908/1846/17 зазначив, що ст. 267 ЦК України передбачає можливість визнання судом поважними причини пропуску позовної давності, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Вирішення питання щодо визнання поважними причини пропуску позовної давності перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для визнання їх поважними. Разом з тим, якщо пропуск позовної давності має місце зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, рішення про визнання поважними причини пропуску позовної давності може порушити принцип юридичної визначеності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. При цьому, вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску позовної давності у спірних правовідносинах, суд з огляду на положення ст.13 ЦК України має враховувати добросовісність поведінки як позивача (заявника), так і відповідача протягом усього періоду з моменту виникнення права на захист порушеного права (права на позов) і до моменту звернення з позовом, зважаючи на характер спірних правовідносин між сторонами, особливості їх нормативного регулювання: надані сторонам права та покладені на них обов`язки тощо.

При цьому ЄСПЛ наголошував, що механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення у справі "Фінікарідов проти Кіпру" - Phinikaridou v. Cyprus від 20.12.2007 заява №23890/02).

Обґрунтовуючи заяву про застосування позовної давності, представник ОСОБА_1 зазначав про те, що ОСОБА_21 як власник ТОВ «Барви-2005» мав можливість дізнатись про порушення своїх прав з вересня 2016 року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 звернувся до Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про злочин по факту підроблення документів, у зв`язку з чим було викрадено земельну ділянку 08.10.2021 року.

Корпоративні права ОСОБА_7 , як дійсного власника, на ТОВ «Барви-2005» були відновлені лише після ухвалення рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 року у справі № 910/13328/22, яке набрало законної сили 06 липня 2023 року.

Відтак, фактично у ТОВ «Барви-2005» виникла можливість звернення до суду з даним позовом лише після відновлення законного управління товариством в особі дійсного власника після набрання законної сили вказаним рішенням Господарського суду міста Києва, тобто, з 06 липня 2023 року.

Відповідно, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання представника ОСОБА_1 на застосування позовної давності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гришиної Тетяни Анатоліївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді