Справа № 541/1889/23
Провадження № 2-ві/541/3/25
У Х В А Л А

24 жовтня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Дністрян О.М., при секретарі Докуніній А.С., розглянувши заяву представника відповідача адвоката Педорича Віталія Івановича про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділення у власність 1/2 частини домоволодіння та земельної ділянки в порядку спадкування, встановлення факту істотного збільшення у своїй цінності майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівського О.А. перебуває цивільна справа № 541/1889/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділення у власність 1/2 частини домоволодіння та земельної ділянки в порядку спадкування, встановлення факту істотного збільшення у своїй цінності майна.

20.10.2025 до суду від представника відповідача адвоката Педорича В.І. надійшла заява про відвід судді Городівського О.А.. Представник зазначив, що існують обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, оскільки представником позивача по справі є адвокат Продан Ірина Олександрівна, яка тривалий час працювала помічником судді Городівського О.А. в Миргородському міськрайонному суді Полтавської області.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівського О.А. від 22 жовтня 2025 року визнано необґрунтованою заяву представника відповідача адвоката Педорича В.І. від 20 жовтня 2025 року про відвід судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівського О.А., справу передано до канцелярії суду Миргородського міськрайонного суду Полтавської області для визначення в порядку, встановленому ст. 14, 33 ЦПК України, іншого складу суду, на розгляд якого буде передано заяву про відвід головуючого судді.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяву про відвід судді, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Суд, вивчивши заяву та додані докази вважає за можливе вирішити питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 2 ст.36 ЦПК України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Статтею 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. У справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012, у справі №5-15п12).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Підставою заявленого відводу у заяві представника відповідача адвоката Педорича В.І. зазначено перебування представника позивача адвоката Продан І.О. в трудових відносинах з Миргородським міськрайонним судом Полтавської області на посаді помічника судді Городівського О.А. з лютого 2016 по червень 2019. При цьому, жодні інші відомості в заяві не вказані.

Проте, на думку суду, така підстава не може бути доказом щодо порушення гарантій неупередженості і об`єктивності судді та може викликати сумнів в упередженості судді, чи свідчити про її певну особисту заінтересованість у розгляді справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником, представником відповідача адвокатом Педоричем В.І., не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості судді Городівського О.А., що унеможливлювало б постановлення ним об`єктивного судового рішення у даній цивільній справі.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає що обставина, викладена в заяві представника відповідача адвоката Педорича В.І. про відвід судді, не свідчить про наявність упередженості судді Городівського О.А. при розгляді справи, в тому числі щодо надання переваги стороні позивача, відтак такі побоювання заявника не є об`єктивно обґрунтованими.

Наявність передбачених ст. 36 ЦПК України підстав для відводу судді не підтверджена, а заява про відвід судді фактично ґрунтується на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Педорича Віталія Івановича про відвід судді Городівському Олександру Андрійовичу у справі № 541/1889/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділення у власність 1/2 частини домоволодіння та земельної ділянки в порядку спадкування, встановлення факту істотного збільшення у своїй цінності майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. М. Дністрян