КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

(додаткова)

03 листопада 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розглядуцивільних справ: судді-доповідача Таргоній Д.О., суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Веремійчука Кіма Олександровичапро ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про захист гідності, честі, ділової репутації, визнання поширеної інформації недостовірною, її спростування та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

-визнати недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену ОСОБА_1 на You T ube - каналі ОСОБА_3 наступного змісту: «Де ОСОБА_2 , де ОСОБА_2 ? Зробив цей свій Безпековий Форум і знову здриснув в Штати, правильно?»;

- зобов`язати ОСОБА_1 протягом 10 календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію, а ОСОБА_3 - опублікувати таке спростування на своєму YouТube-каналі у максимально наближений (адекватний) спосіб із зазначенням, що вказана інформація є недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року позов задоволено частково. Визнано недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_2 інформацію, поширену ОСОБА_1 в мережі Інтернет на YouТube-каналі ОСОБА_3 такого змісту: «Де ОСОБА_2 , де ОСОБА_2 ? Зробив цей свій Безпековий Форум і знову здриснув в Штати, правильно?». Зобов`язано ОСОБА_3 протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили спростувати вказане висловлювання шляхом опублікування на YouТube-каналі за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 резолютивної частини рішення. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 94 045,54 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, з апеляційною скаргою в інтересах відповідача ОСОБА_1 звернувся його представник - адвокат Веремійчук К.О., який, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просивскасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Також, апеляційну скаргу було подано представником ОСОБА_3 - адвокатом Здоровцем С.В. в якій останній, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, а також те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні по

Постановою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3633,60 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3633,60 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

17 жовтня 2025 року до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Веремійчук К.О.подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якої зазначає, що у апеляційній скарзі відповідача ОСОБА_1 було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи у суді та було зазначено, що у звязку із поданням апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_1 понесено фактичні витрати: сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги - 3633,60 грн; сплачено передпалту за надання правової допомоги за Договором №05/25 від 07.04.2025 у сумі 60 000 грн. Також, в апеляційнй скарзі відповідач зазначав, що докази на підтвердження остаточної суми судових витрат будуть подані у визначеному ЦПК України порядку.

До заяви стороною відповідача ОСОБА_1 додано докази, що підтверджують розмір судових витрат пов'язаних з наданою правничою допомогою адвоката, які підлягають розподілу у звязку із розглядом справи на загальну суму 74 500,00 грн, які представник просить стягнути з позивача на користь відповідача.

Вказує, що дана заява подається протягом встановленого ЦПК України 5-ти денного процесуального строку з дня ухвалення Київським апеляційним судом постанови, зважаючи на те що станом на день проведення у справі судових дебатів 01 жовтня 2025 року, розмір судових витрат ОСОБА_1 не був визначений остаточно, не були складені необхідні документи, зокрема детальний опис виконаних робіт та наданих послуг із зазначенням витраченого працівниками АО часу за кожним із видів робіт, не було виставлено остаточний рахунок-фактура №05/25-10 від 13 жовтня 2025 року, не був здійснений фінальний розрахунок між ОСОБА_1 та Адвокатським об'єднанням.

Згідно положень ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у даній справі, перевіривши додані до заяви докази, судова колегія вважає за неохідне ухвалити додаткове рішення по справі для розподілу понесених позивачем судових витрат у суді апеляційної інстанції.

Вирішуючи вказане питання, апеляційний суд виходить з наступного.

П. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з тим, положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч.1-4 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормовані ч. 4 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями ч. 6, 7, 9 ст. 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5, 6, 7 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом із тим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч.2 ст. 137, ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.

Адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставі та в порядку, що передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Помічник адвоката - фізична особа, яка здійснює діяльність на підставі та в порядку, що передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Кодексом законів про працю України, Правилами адвокатської етики та цим Положенням помічника адвоката затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 25 вересня 2015 року № 113.

Згідно з п.п. 4, 6, 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VIдоговір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Ст. 29 Закону №5076-VI визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Згідно зі ст. 30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/WestAllianceLimited проти України заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі Заїченко проти України (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 користувався правовою допомогою Адвокатського об'єднання «Енджі Лекс» (далі по тексту - АО), з яким 07 квітня 2025 року було укладено договір про надання професійної правової допомоги № 05/25.

Згідно Договору про надання правової допомоги № 05/25 від 07 квітня 2025 року АО зобов`язується здійснити захист, представництво, або надати інші види професійної правничої (правової) допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання професійної правничої (правової) допомоги (винагороду АО) та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору АО має право на власний розсуд визначати адвоката АО, який безпосередньо виконуватиме доручення клієнта, залучати до виконання доручення клієнта партнера, старшого партнера або керуючого партнера АО. Залучати до надання професійної правничої (правової) допомоги за цим договором помічників адвокатів, юристів та інших працівників АО, на договірній основі залучати інших юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, експертів, спеціалістів чи інших фахівців

П. 3.1. Договору передбачає, що формою винагороди АО за надані згідно з цим договором послуги є гонорар АО та додаткова винагорода АО.

Згідно п. 3.2. Договору розмір, порядок обчислення (фіксований, погодинний тощо) та порядок сплати гонорару АО за виконання доручення клієнта узгоджується сторонами та визначається у Додатках до цього договору.

У п. 3.8 Договору зазначено, що до переліку передбачуваних витрат АО належать: оплата роботи (послуг) фізичних осіб-підприємців, експертів, спеціалістів чи інших фахівців, транспортні витрати (квитки, послуги перевізників, пальне та амортизаційні витрати при користуванні власними транспортними засобами тощо); оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт; оплата перекладу та нотаріального посвідчення документів; оплата телефонних розмов; оплата поштових та кур`єрських послуг тощо.

Відповідно до п.3.9. та п.3.10. договору оплата клієнтом послуг АО здійснюється на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг протягом п`яти банківських днів з моменту отримання клієнтом (в будь-який спосіб) рахунку-фактури від А.О. Рахунок-фактура вважається прийнятим та підлягає оплаті клієнтом, якщо протягом п`яти днів з моменту отримання рахунку на нього не буде подано письмових зауважень.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Веремійчук К.О. зазначав, що про орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу будуть надані суду у подальшому визначеному ЦПК України порядку.

На підтвердження наданих АО послуг в Київському апеляційному суді представник ОСОБА_1 - адвокат Веремійчук К.О. до заяви долучив наступні докази:

- свідоцтво адвоката Веремійчук К.О. про право на заняття адвокатською діяльністю № 4136/10 від 19 травня 2010 року;

- свідоцтво адвоката Романюка А.В. про право на заняття адвокатською діяльністю № 346 від 20 травня 2011 року;

- посвідчення помічника адвоката Половенко Г.М. КС-01674 від 06 травня 2024 року;

- Договір № 05/25 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 07 квітня 2025 року;

- Додаток № 2 від 07 квітня 2025 року до Договору № 05/25 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 07 квітня 2025 року;

- ордер на надання правничої допомоги адвокатом Веремійчуком К.О. серії АІ № 1887879 від 07 квітня 2025 року;

- ордер на надання правничої допомоги адвокатом Романюком А.В. серії АІ № 1064781 від 08 квітня 2025 року;

- рахунок-фактура №05/25-04 від 07 квітня 2025 року на суму 60 000,00 грн;

- платіжна інструкція № 736447761 від 15 квітня 2025 на суму 60000,00 грн;

- рахунок-фактура №05/25-10 від 13 жовтня 2025 року на суму 14500,00 грн;

- платіжна інструкція №@2PL302993 від 16 жовтня 2025 року на суму 14500,00 грн;

- Акт №05/25-10 від 13 жовтня 2025 року здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг до Договору № 05/25 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 07 квітня 2025 року,з якого вбачається, що АО «Енджі Лекс» надало послуги професійної правничої дпомоги, а ОСОБА_1 прийняв вказані послуги, на загалну суму 74 500,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі 756/2051/16-ц).

Відповідно до договору, який ОСОБА_1 уклав з АО «Енджі Лекс», розмір, порядок обчислення (фіксований, погодинний тощо) та порядок сплати гонорару АО за виконання доручення клієнта узгоджується сторонами та визначається у Додатках до цього договору.

В Додатку №2 до даного Договору визначено орієнтовний обсяг робіт та послуг, гонорар АО, його розмір, порядок обчислення та порядок сплати узгоджений сторонами, вартість роботи за 1 годину (адвокат - 4000,00 грн, помічник адвоката - 2000 грн).

Домовленості про оплату наданих послуг за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Таким чином, оскільки, АО «Енджі Лекс»виконало роботу у вигляді надання правової допомоги, тому судова колегія вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. ст. 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Жодних заперечень з цього приводу сторона позивача не висловила, про що свідчить їх відсутність в матеріалах справи.

Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 74500,00 грн колегія суддів вважає співмірними зі складністю цієї справи, наданих АО «Енджі Лекс», обсягом послуг під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору та доведеними.

Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Веремійчука К.О.про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат та стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із чим приймає додаткову постанову у порядку ст. ст. 270 та 381 ЦПК України.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Веремійчука Кіма Олександровича про ухвалення додаткового рішення задовольнити та ухвалити додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )витрати на правничу допомогу в розмірі 74 500 сімдесят чотири тисячі пятсот) гривень 00 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар