Провадження № 2/537/2055/2025
Справа № 537/5589/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2025 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Мартишевої Т. О.,

за участі секретаря судових засідань Антохіної Ю.С.,

представника позивача Запорожець Є.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кременчук цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач Полтавського обласногокомунального виробничогопідприємства тепловогогосподарства «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості до відповідача ОСОБА_1 , вказуючи в обґрунтування позовних вимог, що відповідач зареєстрована у ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», як споживач послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по о/р802062 . Підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого постачання теплової енергії та послуги постачання гарячої води в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , належну відповідачу. Нарахування за надані позивачем послуги здійснюються у відповідності до встановлених тарифів. Розмір плати за надані послуги становить: за послуги постачання теплової енергії: умовно-змінна частина плати по двоставковому тарифу 1 248,25 грн кал (протягом опалювального періоду); умовно-постійна частина плати 623.57 грн. (щомісячно протягом року), плата за абонентське обслуговування - 505.00 грн. Нарахування Відповідачу за надані послуги здійснювалось у відповідності до зазначених тарифів, що залишились на рівні тарифів, встановлених у 2021 році. Враховуючи вищевикладене, позивач добросовісно та у повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо надання комунальної послуги, а відповідач у свою чергу, грубо порушуючи норми чинного законодавства, не здійснював своєчасної оплати отриманих послуг. В результаті цього станом на 25 серпня 2025 року виникла заборгованість за загальний період з 01 листопада 2022 року по 31 березня 2025 включно на загальну суму 22 045 грн 12коп., в тому числі: за отримані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води становить 22 045 грн 12 коп.. Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України відповідачу нараховані 3% річних у розмірі 855 грн 93 коп. та інфляційні втрати в сумі 3 513 грн 39 коп. Оскільки в добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість за надані послуги, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Крюківського районного суду Полтавської області від 19.09.2025 прийнято до провадження дану справу та призначено судове засідання з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача Запорожець Є.В. підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» договору на постачання теплової енергії та постачання гарячої води не укладав, тому у позивача відсутні законної підстави на проведення нарахування плати за надані комунальні послуги за умовно-постійної частини двоставкового тарифу. Зазначив, що він сплачує комунальні послуги за фактично отримані послуги, оскільки влітку позивач йому послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не надає, тому у нього відсутній обов`язок сплачувати такі послуги. У разі задоволення судом позову, просив не стягувати з нього 3% річних та індекс інфляції.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з довідки, що містить інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 440796388, сформованої 25.08.2025, відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченого 26.07.2007 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокопом О.Е., зареєстрованого в реєстрі за №3384, належить квартира АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 , позивач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» надає за адресою: АДРЕСА_1 , послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст. 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вищевказане повністю узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та від 25.03.2024 у справі №462/1232/23 .

Отже, з огляду на зазначене вище, між позивачем Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та відповідачем ОСОБА_1 існують договірні відносини щодо послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води, які врегульовані Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки підприємство надавало послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_3 , а відповідач такі послуги прийняв та від їх отримання не відмовлявся. Про дану обставину зазначає в позовній заяві представник позивача та не оспорюється відповідачем, який будь-яких доказів на спростування даних обставин до суду не подав, у зв`язку з чим посилання відповідача на ті обставини, що між сторонами не укладений договір не заслуговують на увагу.

Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, факти невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг відсутні.

Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово комунальні послуги» встановлено, що до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги визначені статтею 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997.

Так, відповідно до пп. 2 п. "а" ст. 28 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.

Відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належить, зокрема, встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області "Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води" № 1508 від 20 жовтня 2022 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" визначено виконавцем послуг постачання теплової енергії та постачання гарячої води на лівобережній частині міста Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ з покладенням відповідних обов`язків згідно із законодавством.

Розмір тарифів, які використовувало для розрахунку ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", визначені рішенням Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022 року, яким, зокрема: встановлено Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства "Полтаватеплоенерго": тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій відповідно до додатку 1; двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії за категоріями споживачів відповідно до додатку 2; тарифи на послугу з постачання гарячої води за категоріями споживачів відповідно до додатку 3 (пункт 1 рішення); тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води введено вдію з 01.10.2022 року (пункт 6 рішення); Рішення обласної ради від 21.10.2021 року № 286 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуг з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що подається Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (зі змінами) вважати таким, що втратило чинність.

З 01.10.2023 року вищезазначене рішення вважається таким, що втратило чинність відповідно до рішення Полтавської обласної ради № 669 від 28.07.2023 року, яким, зокрема: встановлено Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства "Полтаватеплоенерго": тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій відповідно до додатку 1; двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії за категоріями споживачів відповідно до додатку 2; тарифи на послуги з постачання гарячої води за категоріями споживачів.

У судовому засіданні встановлено, що розмір двоставкового тарифу оприлюднено на сайті підприємства в такому розмірі: на послугу з постачання теплової енергії: умовно-змінна частина двоставкового тарифу 1 248 грн 25 коп./Гкал; умовно-постійна частина (місячна абонентська плата) 162986,29 грн Гкал (з ПДВ).

Тобто, плата за користування послугами з листопада 2022 року нарахована ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" споживачу ОСОБА_1 за тарифами, встановленими рішеннями Полтавської обласної ради від 30.09.2022 року № 477 та від 28.07.2023 року № 669 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго", зокрема, за двоставковими тарифами на послугу з постачання теплової енергії для населення.

Тарифи, установлені рішеннями Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022 року, № 669 від 28.07.2023 року, відповідають розміру тарифів, які були встановлені обласною радою до ведення в Україні воєнного стану 24.02.2022 року.

Відповідно до змісту пункту 1 рішення Полтавської обласної ради №477 Полтавською обласною радою для споживачів послуг КП «Полтаватеплоенерго» встановлено тарифи на теплову енергію за окремими складовими (тариф на виробництво теплової енергії; тариф на транспортування теплової енергії; тариф на постачання теплової енергії), тарифи на послугу з постачання гарячої води, а також встановлено двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії, який складається з умовно-змінної частини двоставкового тарифу та умовно-постійної частини двоставкового тарифу (місячної абонентської плати на одиницю теплового навантаження), для категорій споживачів, які зазначені в додатку 2 до вказаного рішення.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» (в редакції станом на час існування спірних правовідносин):

-двоставковий тариф на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води це грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної);

-умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії - вартість одиниці теплової енергії, визначена з розрахунку на 1 Гкал теплової енергії або відповідно до норми споживання, встановленої органом місцевого самоврядування, як грошовий вираз змінної частини планованих економічно обґрунтованих прямих витрат на її виробництво та транспортування, що змінюються прямо (майже прямо) пропорційно зміні обсягу теплової енергії для надання послуги з постачання теплової енергії;

-умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії - абонентська плата за одиницю теплового навантаження об`єктів теплоспоживання на опалення (1 Гкал/год.) як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат, крім тих, що віднесені до умовно-змінних витрат, що включаються до повної собівартості теплової енергії, є постійними і не змінюються прямо (майже прямо) пропорційно зміні обсягу теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії.

Формування двоставкового тарифу на теплову енергію здійснюється шляхом визначення грошового виразу умовно-змінної (вартість 1 Гкал спожитої теплової енергії) та умовно-постійної (абонентська плата за 1 Гкал/год. теплового навантаження) частин тарифу, застосування яких забезпечує планований річний дохід, що дорівнює сумі планованої річної повної собівартості, витрат на відшкодування втрат та відповідного річного планованого прибутку, які отримуються за умови застосування одноставкового тарифу, розрахованого відповідно до вимог цього Порядку (п. 48 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869.

Згідно із п. 50-51 Порядку № 869 до умовно-змінної частини двоставкового тарифу на теплову енергію включаються плановані прямі витрати на придбання палива і електроенергії для виробництва теплової енергії власними котельнями та установками з використанням альтернативних джерел енергії та її транспортування, витрати на транспортування природного газу, покупну теплову енергію, а також витрати що включаються до повної планованої собівартості виробництва теплової енергії власними теплоелектроцентралями, теплоелектростанціями, атомними електростанціями, когенераційними установками (крім витрат на власні господарські потреби).До умовно-постійної частини двоставкового тарифу на теплову енергію належать витрати, що включені до планованої повної собівартості виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, крім зазначених у пункті 50 цього Порядку і відповідно віднесених до умовно-змінних витрат, а також витрати на відшкодування втрат та планований прибуток, визначений відповідно до пункту 27 цього Порядку.

Пунктом 30 Порядку № 869 зазначено, що одноставковий тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання складається з планованих витрат, що включаються до повної собівартості, витрат на відшкодування втрат ліцензіата, розрахованих відповідно до вимог цього Порядку, і планованого прибутку.

Отже, під час застосування одноставкових тарифів, як умовно-постійні, так і умовно-змінні витрати в тарифі враховувались разом, і споживач, сплачуючи за теплову енергію, компенсував теплопостачальному підприємству одночасно дві частини витрат у складі однієї сплати. В совою чергу після застосування суб`єктом підприємницької діяльності до споживачів двоставкових тарифів плата була визначена окремими платежами.

Рішення Полтавської обласної ради від 30.09.2022 №477 та від 28.07.2023 року №669 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» не були визнані протиправним та підлягали обов`язковому виконанню ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Враховуючи наведене, доводи відповідача щодо відсутності законної підстави у позивача на проведення нарахування плати за надані комунальні послуги за умовно-постійної частини двоставкового тарифу, є неспроможними.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що станом на 25 серпня 2025 року, заборгованість перед Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» за надані послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , складає 22 045 грн 12 коп., яка утворилась за період з 01 листопада 2022 року по 31 березня 2025 року включно.

Доказів сплати відповідачем заборгованості суду не надано.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2)зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

З урахуванням вказаних положень позивачем на суму заборгованості здійснено нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції за несвоєчасне внесення платежів за надані послуги.

Згідно наданого позивачем розрахунку нарахована сума 3% річних від простроченої суми заборгованості складає 855 грн 93 коп., індексу інфляції 3 513 грн 39 коп.

При цьому суд враховує приписи постанови КМУ від 05.03.2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану».

У період з 24.02.2022 до 30.12.2023 вказана постанова передбачала заборону нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Однак, з 30.12.2023 року, з набранням чинності постановою КМУ №1405 від 29.12.2023 заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням, поширюється лише на територіальні громади розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії, тимчасово окуповані Російською Федерацією, або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції позивачем проведено з урахуванням періодів, на які поширювалась заборона здійснення таких нарахувань.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем не вноситься у повному обсязі плата за надані комунальні послуги, а саме за послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, що призвело до порушення права Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги за період з 01 листопада 2022 року по 31 березня 2025 року включно, то суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст. 5, 10, 13, 19, 76-81, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 610, 611, 625, 629 ЦК України, ст. 162 ЖК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (, місцезнаходження: м. Полтава,вул. Польська, буд.2а) до ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість, яка утворилась за період з 01 листопада 2022 року по 31 березня 2025 року включно, станом на 25 серпня 2025 року, у розмірі 22 045 (двадцять дві тисячі сорок п`ять) грн 12 коп., в тому числі: заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 22 045 грн 12 коп., а також стягнути індекс інфляції у розмірі 3 513 (три тисячі п`ятсот тринадцять) грн 39 коп., 3% річних у розмірі 855 (вісімсот п`ятдесят п`ять) грн 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судовий збір сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 3 028 грн (три тисячі двадцять вісім) 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 04 листопада 2025 року. Повний текст рішення складено 06 листопада 2025 року.

Суддя : Т.О. Мартишева