Справа № 338/576/25
Провадження № 22-ц/4808/1718/25
Головуючий у 1 інстанції Куценко О. О.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

07 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Максюти І.О., ознайомившись із апеляційною скаргою Львівської національної музичної академії ім. М.В. Лисенка на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Куценком О.О. 30 вересня 2025 року в селищі Богородчани Івано-Франківської області, у справі за позовом Львівської національної музичної академії ім. М.В. Лисенка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2025 року у задоволенні позовних вимог Львівської національної музичної академії імені М.В. Лисенка до ОСОБА_1 відмовлено.

На вказане судове рішення Львівською національною музичною академією ім. М.В. Лисенка подано апеляційну скаргу, яку підписано проректором Мельниковичем А.М.

Однак, у долучених до апеляційної скарги матеріалах відсутня будь-яка інформація щодо підтвердження повноважень особи, яка підписала зазначену апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Відповідно до змін унесених до ЦПК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18 грудня 2019 року № 390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3ст. 58 ЦПК України).

Таким чином, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Однак, згідно відповіді №1983146 від 07.11.2025 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником Львівської національної музичної академії ім. М.В. Лисенка є Пилатюк Ігор Михайлович.

Відомості про інших осіб, які можуть вчиняти від імені юридичної особи, відсутні.

Відтак, апеляційне провадження у справі не може бути відкрито у зв`язку із невідповідністю вимогам ст. 356 ЦПК України.

За ч.3 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 2 липня 2020 року в справі № 9901/39/20, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 червня 2022 року в справі № 303/4297/20 зауважила, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Також у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Утім, стороною апелянта не було додано до апеляційної скарги жодних доказів на підтвердження повноважень особи, яка подала (підписала) апеляційну скаргу, якими у розумінні наведених вище процесуальних норм можуть слугувати: положення, трудовий договір (контракт), посадова інструкція, статут тощо.

Відтак, представнику апелянта необхідно надати суду апеляційної інстанції належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують його повноваження в порядку самопредставництва на подання/підписання апеляційної скарги від імені апелянта, передбачені ч.3 ст. 58 ЦПК України станом на час звернення з апеляційною скаргою.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для виправлення недоліків - подання належним чином засвідчених документів, що підтверджують його повноваження в порядку самопредставництва на подання/підписання апеляційної скарги від імені заявника, передбачених ч.3 ст. 58 ЦПК України станом на час звернення із апеляційною скаргою.

Згідно з п. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Львівської національної музичної академії ім. М.В. Лисенка на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2025 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити апелянту для виконання.

В разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін, апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О.Максюта