Справа № 574/111/25
Провадження №2-о/574/14/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Божок В.М.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення юридичних фактів місця відкриття спадщини та прийняття спадщини шляхом фактичного ступу в управління або володіння спадковим майном,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичних фактів місця відкриття спадщини та прийняття спадщини шляхом фактичного ступу в управління або володіння спадковим майном.

Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Буринь Конотопського району Сумської області помер його батько ОСОБА_4 .. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої крім іншого майна також увійшла частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 63,7 кв.м., яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , яку ОСОБА_4 фактично прийняв, але за життя не оформив своїх спадкових прав.

На день смерті ОСОБА_4 з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Він є сином померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та є спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті батька шляхом подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

Його сестра (донька померлих) 09.09.1999 року знята з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_2 та виїхала з території України на територію російської федерації разом зі своїм чоловіком на постійне місце проживання, на даний час є громадянкою російської федерації.

З метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_5 він звернувся до ЦНАП, де йому було видано відповідь в якій зазначено, що відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні.

Коли він звернувся до нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенської Л.В. з метою оформлення спадщини на частки квартири, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно, оскільки не підтверджується факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті його дружини ОСОБА_5 та порадила звернутися до суду.

На підставі викладеного, просять суд встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 є АДРЕСА_2 та факт прийняття спадщини ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Буринь Сумської області, шляхом фактичного ступу в управління або володіння спадковим майном після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Буринь Сумської області ОСОБА_5 ..

Ухвалою суду Буринського районного суду Сумської області від 14.04.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Заявник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Представник заявник адвокат Скорик Л.В. в судовому засіданні заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з викладених у ній підстав.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в черговий раз до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила та клопотань про відкладення розгляду справи не подавала.

З врахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що проживає по АДРЕСА_3 по сусідству від ОСОБА_4 , який проживав по АДРЕСА_4 , та після смерті в 2001 році його дружини ОСОБА_5 , залишився проживати один у вказаній квартирі поки не помер в червні 2024 року. Їхній син ОСОБА_7 на момент смерті матері проживав окремо, а дочка ОСОБА_8 в 90-х роках вийшла заміж та виїхала проживати в російську федерацію.

Свідок ОСОБА_9 також вказав, що проживає по АДРЕСА_5 та його сусідами були ОСОБА_4 і його дружина ОСОБА_5 , які проживали по АДРЕСА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла, а ОСОБА_4 залишився проживати у вказаній квартирі до самої смерті в 2024 році.

Заслухавши доводи представника заявника, покази свідків, дослідивши надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26.08.2021 року (а.с.11).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Буринь Буринського району Сумської області, що вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Із листа відділу ЦНАП апарату виконавчого комітету Буринської міської ради Сумської області №1112 від 27.12.2024 вбачається, що згідно реєстру територіальної громади та картотеки реєстраційного обліку громадян відсутні відомості про реєстрацію місця проживання громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер в м. Буринь Конотопського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.7).

Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшла частина квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.06.1994 року Буринською міською Радою народних депутатів (а.с.9).

Із довідки виданої відділом ЦНАП апарату виконавчого комітету Буринської міської ради Сумської області №1736 від 17.12.2024 вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 і разом з ним на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно картотеки реєстраційного обліку громадян та будинкової книги, зареєстрованих осіб не значиться (а.с.8).

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрована АДРЕСА_2 та 09.09.1999 року виписана (а.с.19-20).

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме на частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , заявник звернувся до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенської Л.В., однак отримав письмове роз`яснення, що свідоцтво про право на спадщину на вищезазначене майно не може бути видане, оскільки ним не надано підтверджуючих документів (в тому числі довідки про реєстрацію за однією адресою) щодо фактичного прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 її чоловіком ОСОБА_4 .. Рекомендовано звернутися до суду із заявою в порядку цивільного судочинства та становити юридичний факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується листом приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенської Л.В. №280/01-16 від 24.12.2024 (а.с.13).

Згідно витягів зі Спадкового реєстру, після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Головенською Л.В. 16.08.2024 року заведена спадкова справа номер у нотаріуса 162/2024, яка зареєстрована у Спадковому реєстрі за №72851399, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіти від імені останнього не посвідчувалися (а.с.12, 14, 15).

За змістом ст.ст.293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно ст.4 ЦПК України та ст.20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що респондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст.525 ЦК УРСР (чинного на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.526 цього кодексу, місцем відкриття спадщини визнається останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємна).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з приписами ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє час і місце відкриття спадщини, стаття 68 Закону України «Про нотаріат».

При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, п.1.2 гл.10 р.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Згідно п.3.22. гл.10 р.2 Порядку доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти, що передбачено п.4.14 гл.10 р.2 Порядку.

Спадкоємці закликаються до спадкування за законом у порядку черговості. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі: відсутності спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини або відмови від її прийняття (ст.1258 ЦК України, п.4.6. гл.10 р.2 Порядку).

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме в п. 1 наведений у цивільному процесуальному кодексі перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 747/467/18 (провадження № 61-6910св19) зазначено, що: «… під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, необхідно розуміти різні дії спадкоємця з управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

У постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17 (провадження № 61-11869св19) зазначено, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі з обов`язкового страхування; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем».

З урахуванням наведеного, прийняття спадщини може бути підтверджено діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать про те, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном або подали державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Проживання померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 та факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після її смерті, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном підтверджується показами свідків та матеріалами справи.

Зокрема з поквартирної картки на квартиру житловою площею 39,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 вбачається, що крім наймача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований у вищезазначеній квартирі 04.03.1983 року також зареєстровані: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 04.03.1983 року, син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 31.07.1991 р. (ас.18).

Враховуючи викладене, оскільки факти, що мають юридичне значення, які просить встановити заявник, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, їх встановлення необхідне заявнику для реалізації права на спадкування, а у позасудовому порядку встановити їх неможливо і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даних фактів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.13, 263-265, 273, 293-294, 315-316, 319, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення юридичних фактів місця відкриття спадщини та прийняття спадщини шляхом фактичного ступу в управління або володіння спадковим майном задовольнити.

Встановити факт, що місцем відкриття спадщини після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановити факт прийняття ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 , АДРЕСА_7 .

Повне судове рішення складено 29.10.2025 року.

Суддя Т.Р. Гук