Справа № 352/1106/25
Провадження № 2/352/717/25
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

23 жовтня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Гриньків Д.В.

секретар судового засідання Івасів В.В.,

за участю представника позивача Єфремової І.В.,

розглянувши порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

23.10.2025 року представник відповідача подав до суду клопотання про роз`єднання позовних вимог у даній справі. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 звернувся з позовом до АТ «Банк інвестицій та заощаджень» про визнання недійсним договору поруки №PL/12/3330 від 03.06.2020 р., укладеного між ОСОБА_2 та АТ «Банк інвестицій та заощаджень», а також визнання відсутніми обов`язків ОСОБА_2 як поручителя за договором поруки №PL/12/3330 від 03.06.2020 р., підписаним між АТ «Банк інвестицій та заощаджень» і ОСОБА_2 . Однак, оскільки 03.10.2025 р. ухвалою Тисменицького районного суду цивільну справу №352/2280/25 за позовною заявою ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» про визнання недійсним договору поруки передано за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва та на даний час ця справа не скерована за підсудністю, в сторони відповідача відсутні правові підстави для звернення до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні при вирішенні даного клопотання поклалась на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, представник просив розгляд даного клопотання та розгляд справи по суті здійснювати без участі відповідача та його представника.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Зачепіло З.Я. в судове засідання не з`явились. Представник відповідача повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через підсистему «Електронний суд», просила проводити судове засідання без їх участі.

Розглянувши клопотання представника відповідача, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 50 ЦПК України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів ; права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно ч.6, 7 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог. Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Досліджуючи клопотання представника відповідача суд доходить висновку, що його доводи у клопотанні не обґрунтовують належним чином необхідність у роз`єднання позовних вимог.

Згідно засад цивільного судочинства позивач має право звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та на власний розсуд визначати відповідача по справі. Наслідком звернення до неналежного відповідача або недоведеності позовних вимог є відмова у задоволенні позову. Отже, визначення відповідачів є превалюючим правом позивача, а доведення наявності у відповідачів спільного обов`язку щодо заборгованості за договором про надання споживчого кредиту є його обов"язком.

Як зазначає позивач спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту та договору поруки.

Таким чином, вимоги позивача щодо відповідачів поєднані між собою.

Крім того, позивач керуючись принципом диспозитивності, заявив вимогу про стягнення заборгованості солідарно з обох відповідачів. Це означає, що позивач просить суд стягнути певну суму одночасно з двох відповідачів, але при цьому ці вимоги є неподільними, тобто їх неможливо розбити на окремі частини і розглядати кожну вимогу по черзі або окремо від інших.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сумісний розгляд вимог АТ «Банк інвестицій та заощаджень» до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не ускладнює вирішення справи і є доцільним, а тому суд не вбачає підстав для роз`єднання зазначених вимог в самостійні провадження, у зв`язку із чим клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Репецького В.В. про роз`єднання позовних вимог в самостійні провадження не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 50, ч.6, 7 ст. 188 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Репецького В.В. про роз`єднання позовних вимог у справі №352/1106/25 за позовом АТ «Банк інвестицій та заощаджень» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 24.10.2025 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.