Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1289/25

28 жовтня 2025 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Шишка О.А.,

з участю : секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що цього року вона досягла пенсійного віку, у зв`язку з цим звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для призначення пенсії.

У вересні 2025 року вона отримала рішення Головного управління пенсійного фонду України у Рівненській області № 36, де зазначено про відсутність підстав для врахування її трудового стажу, оскільки трудова книжка НОМЕР_1 видана на ім`я ОСОБА_2 , що не відповідає її дошлюбному та теперішньому прізвищу.

У зв`язку з такими помилками не може підтвердити трудовий стаж для призначення пенсії.

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала з викладених підстав та просила заяву задовольнити.

Вказала, що народилася та проживає в с.Горохолина Івано-Франківського (раніше - Богородчанського) району Івано-Франківської області. У вересні 1994 року уклала шлюб з ОСОБА_3 та змінила своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 ".

У серпні 1983 року вона почала свою трудову діяльність обліковцем будівельної бригади у колгоспі «Дружба» села Горохолина, де вперше була заповнена її трудова книжка НОМЕР_1 й зазначено її дошлюбне прізвище ОСОБА_4 . Вона також працювала й на інших підприємствах, про що є відомості у її трудовій книжці. Також у трудовій книжці зазначено прізвище ОСОБА_5 , яке вона змінила після одруження, однак відповідальні працівники вказали це прізвище у трудовій книжці через риску (дефіс) після дошлюбного прізвища. Через некоректне написання її прізвища у трудовій книжці вона має труднощі під час оформлення пенсії. Зазначила, що встановлення факту необхідне для оформлення документів для призначення пенсії, а в інший спосіб довести, що вказаний документ належить їй неможливо через ліквідацію підприємств, де вона працювала.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Горохолина Івано-Франківського (раніше - Богородчанського) району Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.22).

Заявниця 03 вересня 1994 року уклала шлюб з ОСОБА_3 та змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а.с.13).

До матеріалів справи долучена копія трудової книжки серії НОМЕР_1 , де на першій сторінці у графі прізвище заначено прізвище « ОСОБА_2 » (а.с.6).

Разом з тим, на сторінці 41 цієї трудової книжки, де назву граф зазначено українською мовою, вказано прізвище, ім`я, по-батькові та дата народження її власника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Відповідно до даних трудової книжки заявниця працювала, зокрема обліковцем будівельної бригади в колгоспі «Дружба» (а.с.6). Крім того заявниця працювала у Філії «Богородчанська дорожня експлуатаційна дільниця дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства державної акціонерної компанії «Автомобільні дроги України (а.с.9).

Факт роботи заявниці у колгоспі «Дружба» та отримання нею заробітної плати підтверджується архівною довідкою архівного відділу № 1 Івано-Франківської районної державної адміністрації від 14.06.2024 року № Д798/04-01 (а.с.14).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що разом із заявницею з 1983 по 1989 роки працювали в колгоспі «Дружба» с.Горохолина : заявниця обліковцем будівельної бригади, а вона обліковцем рільничої бригади.

Свідок ОСОБА_7 в суді дала показання про те, що вони із заявницею у 2007 році працювали разом у Філії «Богородчанська дорожня експлуатаційна дільниця дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства державної акціонерної компанії «Автомобільні дроги України : вона провідний інженер, а заявниця обліковцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявниці необхідно для призначення пенсії, оскільки документи, якими вона підтверджує свій страховий стаж, містять розбіжності з її паспортними даними, а тому необхідно надати уточнюючі докази їх приналежності заявниці.

Встановлення факту належності трудової книжки надасть можливість заявниці реалізувати її конституційне право на пенсійне забезпечення.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами ПФУ.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Наведенні вище норми вказують на те, що оскільки встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ, незгода з їх рішення оскаржується в порядку адміністративного судочинства до суду, окрім випадку передбачено п. 26 зазначеного Порядку, коли особа без оскарження рішення про відмову у призначенні пенсії має право в судовому порядку встановити лише факт належності документів, що підтверджують трудовий стаж.

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в її трудовій книжці, оскільки працівник не може відповідати за правильність і повноту оформлення документів на підприємстві. Більше того, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в її трудовій книжці.

Слід також зауважити, що Європейський суд з прав людини під час розгляду справ за участю громадян України неодноразово вказував, що державні органи часто покладають на особу надзвичайний та заздалегідь недосяжний стандарт доказування.

Отже, досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, зокрема, правовстановлюючі документи заявниці в сукупності з іншими письмовими доказами, показаннями свідків, поза розумним сумнівом дають підстави для суду зробити висновок, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить саме заявниці ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 81, 315, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2025 року.

Головуючий О. А. Шишко