Справа 556/1202/25
Номер провадження 2/556/604/2025

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

23.10.2025. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 .

Рішенням Володимирецького районного суду рівненської області від 14 травня 2024 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Оскільки, відповідно до ч.1 ст. 122 СК дитина, народжена у шлюбі, походить від подружжя, то відповідач був записаний батьком дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, фактично біологічним батьком цих дітей є ОСОБА_1 , оскільки у період зачаття та народження ОСОБА_6 зустрічався з ОСОБА_3 , яка на той час вже фактично не проживала зі своїм чоловіком, а з осені 2023 року позивач проживає разом з ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 . Його батьківство відносно малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не викликає у позивача сумніву.

Діти проживають з ним та сприймають його своїм батьком. Окрім того, наскільки йому відомо відповідач теж не визнає себе батьком цих дітей, ніяких дій для реалізації своїх батьківських прав та обов`язків він не вчиняв.

Крім того, рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 14 травня 2024 року, прийнятим у справі № 556/192/24, яким розривався шлюб між відповідачем та ОСОБА_3 та стягувалися аліменти на дітей. ОСОБА_3 свідомо не стягувала аліменти на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , хоч вони й були народжені до дати розгляду справи судом, так як відповідач не є біологічним батьком цих дітей.

Визнання батьківства необхідно, для реалізації його батьківських прав.

Вказаний позов надійшов до суду 29 квітня 2025 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження.

19 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Третя особа ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову.

Належним чином повідомлений відповідач, повторно в судове засідання не з"явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

А тому судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав:

ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 з 04 листопада 2017 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 14 травня 2024 року, у справі № 556/192/24, що набрало законної сили 14 червня 2024 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Визначено місцем проживания неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання матері ОСОБА_3 .

Стягнено з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину.

Згідно записів у свідоцтвах про народження дітей, серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , батьком дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записаний ОСОБА_2 .

Відповідно до Висновків про біологічне батьківство №5844367, №5844355 від 09 жовтня 2025 року, ймовірність батьківства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 становить 99, 99999999%

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 128 СК України, визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15 (провадження № 61-2081зпв18) зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (касаційне провадження № 61-30047св18), у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року в справі № 562/1155/18 (провадження № 61-11709св19).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. (Постанова Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 715/2537/19, провадження № 61-16191св20.

Встановивши на підставі належним чином досліджених та зібраних доказів, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу та засад змагальності сторін, відповідно до яких позивач зобов`язаний був довести обставини, на які посилається на підтвердження позову, у зв`язку з чим суд дійшов обґрунтованого висновку про достатність поданих позивачем доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , разом проживають однією сім`єю й ведуть спільне господарство, виховують та утримують дітей спільно, Висновків про біологічне батьківство №5844367, №5844355 від 09 жовтня 2025 року, позивач визнає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є його біологічними дітьми. А тому, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо встановлення батьківства та похідної вимоги про внесення відповідних змін до актових записів щодо народження дітей.

Позивач не ставить питання про повернення судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 6, 8, 10-13, 17-18, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, задовольнити.

Виключити запис про відповідача ОСОБА_2 як про батька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідних актових записах про народження дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 150 від 31.03.2023, складений Володимирецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме, відомості про батька: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, змінивши при цьому прізвище дитини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » та по батькові дитини з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ».

Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № 154 від 23.05.2024, складений Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Володимирецької селищної ради, а саме, відомості про батька: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, змінивши при цьому прізвище дитини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » та по батькові дитини з « ОСОБА_13 » на " ОСОБА_14 ".

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошена лише вступна та резолютивна частина судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Котик Л.О.

Учасники процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .