№ 207/1891/25
№ 2-др/207/11/25
28 жовтня 2025 року м. Кам`янське .
Південний районний суд міста Кам`янського у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Маркової Юліани Володимирівни , про ухвалення додаткового рішення , справа № 207/1891/25 ,
У провадженні Південного районного суду міста Кам`янського знаходиться справа № 207/1891/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу .
Заочним рішенням Південного районного суду міста Кам`янського від 1 жовтня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено повністю .
У судове засідання представник позивачки Маркова Ю.В. не явилася , письмово просила розглядати справу без її участі та без участі позивачки , заявлений позов підтримала повністю .
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином , причину неявки суду не повідомив .
Суд , вивчивши матеріали справи , вважає , що заява представника позивачки про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню .
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати , пов`язані з правничою допомогою адвоката , несуть сторони , крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави .
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами . Для цілей розподілу судових витрат :
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката , в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу , пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду , збір доказів тощо , а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості , що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ;
2) розмір суми , що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката , необхідних для надання правничої допомоги , встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів , які підтверджують здійснення відповідних витрат .
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом , та здійснених ним витрат , необхідних для надання правничої допомоги .
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ; часом , витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ; ціною позову та (або) значенням справи для сторони , в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи .
Згідно ч. 1 , ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Інші судові витрати , пов`язані з розглядом справи , покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача ; у разі відмови в позові - на позивача ; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .
Позивачкою ОСОБА_1 при розгляді справи були понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката .
Так , у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14 грудня 2021 року , № 905/716/20 від 8 квітня 2021 року , № 916/2087/18 від 31 березня 2021 року , № 922/3812/19 від 10 грудня 2020 року зазначається , що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право , а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат . Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат .
Крім того , у справі № 922/676/21 окремо звертається увага , що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат , які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат , заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката , які підлягають розподілу між сторонами , відповідно , забезпечує дотримання принципу змагальності .
Отже , подача попереднього розрахунку суми судових витрат на більш пізніх стадіях не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат , проте залишається на розсуд суду , а відтак у сторони залишається і ризик не отримати відповідне відшкодування судових витрат .
Процесуальними нормами встановлено , що розмір судових витрат , які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи , встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів . Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду , за умови , що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву .
Окремо існує норма щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу - з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом , та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги .
Судова практика наразі сформувала широкий перелік доказів , які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат . Такими доказами можуть бути : договір про надання правової допомоги , акт прийому-передачі документів , акт здачі-приймання виконаних робіт , протокол наданих послуг , рахунки на оплату , банківські документи про оплату послуг , тощо .
Відшкодування витрат на оплату послуг адвоката здійснюється за наявності документального підтвердження витрат , а саме платіжного доручення про сплату коштів . У разі неподання відповідних документів у суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум .
Розмір відшкодування не повинен бути неспівмірним , тобто явно завищеним . Суд з урахуванням матеріалів конкретної справи , зокрема ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність .
Розумна необхідність це врахування часу , який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець , тривалість розгляду і складність справи ; вартість відповідних послуг адвокатів , яка склалася в країні або в регіоні, наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг ; ціна позову ; докази , що підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката .
Докази , які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката , повинна подавати сторона , що вимагає відшкодування таких витрат .
Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд , що ухвалив рішення , може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо судом не вирішено питання про судові витрати .
При розподілі судових витрат суд враховує , що позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено повністю .
Судові витрати в такому випадку у відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача .
Керуючись ст. 270 ЦПК України , суд
Заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Маркової Юліани Володимирівни , про ухвалення додаткового рішення у справі № 207/1891/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу , задовольнити .
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба