КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 939/599/25

02 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Рейнарт І.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ткаченко Наталії Володимирівни на рішення Бородянського районного суду Київської області від 03 червня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Котвицького В.Л., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що 18 липня 2021 року відповідач ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування та підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг і погодив наступні умови кредитування: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - до 75 000 грн; тип кредитної картки - картка «Універсальна GOLD»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка - 40,8% річних; кількість та розмір платежів, періодичність - сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати на рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше, ніж 100 грн щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту які, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00%.

Підписанням цієї заяви відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну картку «Універсальна GOLD».В процесі користування рахунком відбулася зміна розміру кредитного ліміту до 95 000,00 грн.

Позивач зазначав, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконував, чим порушував прийняті на себе договірні зобов`язання з повернення кредиту та сплатинарахованих процентів за користування кредитом. Станом на 17 лютого 2025 рокузаборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 117 364,68 грн.

З урахуванням наведених обставин, позивач Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 18 липня 2021 року у розмірі 117 364,68 грн. яка складається із: 93 710,05 грн - заборгованості за тілом кредиту, 23 654,63 грн - заборгованості за простроченими відсотками, а також понесені судові витрати у розмірі 2 422 гривні 40 копійок.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 03 червня 2025 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором від 18 липня 2021 року в розмірі 117 364 (сто сімнадцять тисяч триста шістдесят чотири) гривні 68 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати на судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ткаченко НаталіяВолодимирівна подала апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 03 червня 2025 року у справі №939/599/25 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» повністю і залишити позов без розгляду.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач у справі не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи. Відповідно до довідки форми 5 №635 від 10 травня 2025 року, виданої ВЧ НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом з 20 грудня 2024 року, а відтак, судову повістку та матеріали позовної заяви з додатками, військовослужбовець ОСОБА_1 фізично отримати не міг. Більше того, будь хто з родичів відповідача також не могли отримати повістку із суду у зв`язку з їх постійним проживанням з 2022 року за межами України.

Щодо повноважень представника на підписання та подання позовної заяви, сторона відповідача зазначає, що позовну заяву до ОСОБА_1 подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, оскільки до позову не долучено докази, які підтверджують, що Захарова К.Р. здійснює самопредставництво юридичної особи на підставі відповідних документів, що визначають її належний правовий статус, як і не долучено докази, що вона є адвокатом, а тому дана позовна заява, на переконання сторони відповідача, підлягала поверненню позивачу.

Крім того, після ознайомлення із матеріалами судової справи представнику відповідача стало відомо, щозаборгованість відповідача обрахована наявним у справі розрахунком за період з 01 серпня 2021 року по 17 лютого 2025 року, в той час коли відповідач з 20грудня 2024 року перебував на службі в ЗСУ.

За вимогами п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» банки зобов`язані припинити нарахування відсотків під час проходження служби військовослужбовців.

Тобто, з 20грудня 2024 року банком має бути припинене нарахування ОСОБА_1 відсотків по кредиту, штрафів та пені.

Про вказане банк повідомлено представником відповідача засобами електронного зв`язку після винесення рішення у справі.

Станом на дату подачі цієї апеляційної скарги перерахунок банком не здійснено.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - Рура Наталія Вікторівна просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зазначає, що відповідачем не надано доказів належного виконання ним умов договору. Заборгованість, як на момент ухвалення рішення суду, так і на момент написання відзиву на апеляційну скаргу, відповідачем не погашена.

З виписки по договору за період з 01.08.2021 року по 17.02.2025 року прослідковується, якою карткою користувався відповідач, її номер та період, з якого відповідач почав користуватись кредитними коштами, період нарахування процентів з зазначенням процентної ставки.

Позивачем заявлено до стягнення заборгованість за тілом кредиту у розмірі 93710.05 грн (з урахуванням погашення) за платежами, які здійснені відповідачем за рахунок кредитних коштів у період з 18.08.2023 року по 12.09.2024 року, тобто,заборгованість до 18.08.2023 року не є спірною.

До 30.06.2024 року відповідач не вніс черговий мінімальний обов`язковий платіж, який передбачено умовами договору, у зв`язку з чим з 01.07.2024 року за кредитним договором виникла прострочена заборгованість.

Позивачем заявлено до стягнення заборгованість за процентами, які нараховані за період з 01.06.2024 року по 31.12.2024 року в сумі 23654.63 грн. (з урахуванням погашення) та розраховані за процентною ставкою 3,4% на місяць (40,8% річних), яка погоджена сторонами.

Тобто, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню норма п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки проценти нараховані позивачем за період, в якому відповідач ще не набув статуса військовослужбовця та вказана заборгованість не підлягає перерахунку.

З 01.01.2025 року банком зупинені нарахування процентів по договору, що відображено у виписці по рахунку та розрахунку заборгованості.

Щодо доводів відповідача про неналежне повідомлення його про розгляд справи судом першої інстанції, сторона позивача вважає, що надані відповідачем докази, що він не міг отримати судову повістку і будь-які матеріали позовної заяви, оскільки з 20.12.2024 року перебуває на службі у Збройних силах України не є належними доказами відсутності відповідача за місцем реєстрації.При цьому, доказів перебування у військовій частині у період отримання повістки відповідачем не надано.

Щодо доводів відповідача про підписання позовної заяви неуповноваженою особою АТ КБ «ПриватБанк», сторона позивача зазначає, що позовну заяву про стягнення заборгованості підписано та подано до суду першої інстанції через підсистему «Електронний суд» представником Захаровою К.Р., яка на підтвердження своїх повноважень діяти від імені позивача в порядку самопредставництва, окрім копії довіреності юридичної особи № 16208-К-Н-О від 20 грудня 2024 року, надала копію наказу АТ КБ «ПриватБанк» про переведення на посаду фахівця із супроводу судового та виконавчого провадження ГО та копію посадової інструкції фахівця із супроводу судового та виконавчого провадження ГО, затвердженої наказом АТ КБ «ПриватБанк» № PR/23-2024-7655406 від 06 серпня 2024 року.

Відповідно до пункту 3.16. вказаної посадової інструкції фахівець із супроводу судового та виконавчого провадження ГО має права та повноваження представляти інтереси АТ КБ «ПриватБанк» в порядку самопредставництва в загальних та спеціалізованих судах окремих судових юрисдикцій всіх інстанцій, в інших судах, що створюються та діють за законодавством України, з наданням права підписання відповідних процесуальних документів, а також з правами, передбаченими процесуальним законодавством для сторін та інших учасників справи. Повноваження фахівця/юрисконсульта деталізуються у відповідній довіреності, яка видається уповноваженою особою АТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки посадовою інструкцією вказаного фахівця (з деталізацією повноважень у довіреності) передбачено право представляти інтереси АТ КБ «ПриватБанк» в порядку самопредставництва, то позивач звернувся до суду із позовом у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 58 ЦПК України.

Таким чином, сторона позивача вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ткаченко Наталія Володимирівна підтримала доводи апеляційної скарги та просила їх задовольнити.

Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" адвокат Рура Наталія Вікторівна просила апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., поясненння представників сторін у справі, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 липня 2021 року відповідач ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування в АТ Комерційний банк "ПриватБанк" та підписав паспорт кредиту (а.с. 94-100).

18 липня 2021 року відповідач ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 75 000 грн. (п.1.2. Договору); тип кредитної карти: Картка «Універсальна GOLD»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 40.8% (п.1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору) - а.с.80-90.

Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Використання OTP пароля в якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у анкеті-заяві від 09 червня 2021 року, яка підписана відповідачем власноруч (а.с. 91-93).

Підписанням цієї заяви відповідач приєднався до умов та правил надання банківських послуг.

На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_3 , строк дії - 03/24, тип -Універсальна GOLD, згодом, додатково отримав кредитну картку номер - НОМЕР_4 , строк дії - 05/25, тип - Універсальна GOLD, кредитну картку номер - НОМЕР_5 , строк дії - 08/26, тип - Універсальна GOLD та кредитну картку номер - НОМЕР_6 , строк дії - 09/27, тип - Універсальна GOLD, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 35-79).

У процесі користування відповідачем рахунком відбулась зміна розміру кредитного ліміту до 95 000,00 грн.

Відповідач користувався кредитним лімітом, що підтверджується випискою по рахунку за період з 01 серпня 2021 року по 17 лютого 2025 року (а.с. 35-79).

Розрахунок заборгованості за договором свідчить про те, що під час дії договору мало місце прострочення сплати позичальником чергових платежів по кредиту та процентів за користування кредитом в рамках укладеного кредитного договору.

У зв`язку з порушенням позичальником строків повернення грошових коштів, що встановлені договором та виникненням заборгованості, кредитор звернувся до суду, пред?явивши вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 18 липня 2021 року, яка виникла станом на 17 лютого 2025 року, в сумі 117 364,68 грнта складається із: 93 710,05 грн - заборгованості за тілом кредиту, 23 654,63 грн - заборгованості за простроченими відсотками.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 у заявленому кредитором розмірі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду у повній мірі погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частинами першою-другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, свідчать про те, що 18 липня 2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (без номера) шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, за умовами якого банк надав позичальнику ОСОБА_1 суму кредиту у розмірі 75 000,00 грн, зі збільшенням його ліміту до 95 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а останній отримав грошові кошти на платіжну картку та користувався ними.

Умови договору містять домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 1.3 розділу 1 Договору процентна ставка, відсотків річних визначена на рівні - 40,8 % - для карт Універсальна Gold.

Розрахунок заборгованості за договором свідчить про те, що під час дії договору мало місце прострочення сплати позичальником чергових платежів по кредиту та процентів за користування кредитом в рамках укладеного кредитного договору.

За пред`явленим позовом кредитором АТ КБ «ПриватБанк» станом на 17 лютого 2025 року сума заборгованості за кредитним договором становить 117 364,68 грн. яка складається із: 93 710,05 грн - заборгованість за тілом кредиту, 23 654,63 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Під час судового розгляду справи відповідач ОСОБА_1 визнав обставини укладення договору на умовах, визначених у ньому, отримання грошових коштів на платіжну картку та порушення виконання зобов`язання з погашення кредиту до 20 грудня 2024 року, які не відмовляється повернути та виявив бажання реструктуризації перерахованого залишку боргу, про що 01 липня 2025 року подав заяву банку (а.с. 132, 133).

Заперечив проти заявленої вимоги позивача в частині нарахованих процентів за користування кредитом після 20 грудня 2024 року посилаючись на те, що з 20 грудня 2024 року він перебуває на службі в ЗСУта, відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», банк зобов`язаний припинити нарахування відсотків. Про вказане він повідомив банк засобами електронного зв?язку, однак перерахунок заборгованості банком не вчинено.

Надаючи оцінку доказам, що наявні в матеріалах справи, колегія суддів апеляційного суду встановила, що згідно довідки №635 від 10травня 2025 року (форма 5), виданої ВЧ НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом з 20грудня 2024 року.

Відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом фактичних обставин у своїй сукупності дозволяють колегії суддів апеляційного суду зробити висновок проте, що за час проходження військової служби ОСОБА_1, як військовослужбовцю Збройних Сил України, не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за кредитним договором, оскільки на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Перевіряючи розрахунок заборгованості в частині складової боргу за нарахованими процентами за користування кредитом, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що позивачем (кредитором) розмір заборгованості за нарахованими процентами в сумі 23 654,63 грн обраховано до 17 лютого 2025 року (а.с. 29-34).

Станом на 20 грудня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед кредитором за простроченими відсотками становила суму 17 282,57 грн.

За проведеними обчисленнями, з урахуванням встановлених обставин справи про те, що відповідач ОСОБА_1 перебуває з 20 грудня 2024 року на військовій службі у Збройних Силах України та на нього поширюються пільги (не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом), передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що в межах заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18 липня 2021 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 110 992,62 грн, що складається із боргу за тілом кредиту - 93 710,05 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі- 17 282,57 грн. В інший частині вимог про стягнення заборгованості слід відмовити.

В цій частині доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про те, що він не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи, що є обов?язковою підставою для скасування судового рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 187 ЦПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов (пункт 8).

Стаття 191 ЦПК України передбачає, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за правилами спрощеного позовного провадження без виклику /повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 108).

Копія ухвали про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу засобами поштового зв`язку на його зареєстровану адресу та відповідно до відстеження поштового відправлення ДП «Укрпошта» за ідентифікатором відстеження 735 рекомендований лист вручено одержувачу 29 квітня 2025 року (а.с. 112, 117, 118).

Частиною 6 статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Як передбачено частиною 1, 3 статті 130 ЦПК України у разі відсутності в адресата електронного кабінету судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки; якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Таким чином, з урахуванням доказів, що містяться в матеріаліх справи, про вручення відповідачу рекомендованого листа суду за адресою його місця проживання, суд першої інстанції відповідно до положень статті 128, 130 ЦПК України належним чином повідомив відповідача про судовий розгляд справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, зметою дотримання принципу гласності, передбаченого статтею 7 ЦПК України, та забезпечення права на публічний розгляд справи, яке випливає з пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, апеляційним судом були вжиті заходи щодо розгляду справи у відкритому судовому засіданні за участі сторін.

У судовому засіданні 02 жовтня 2025 року брав участь представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ткаченко Наталія Володимирівна та сторона відповідача скористалась своїм правом щодо викладення своєї позиції з метою дотримання принципу змагальності процесу.

Посилання сторони відовідача на те, що позовну заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, а відтак дана позовна заявапідлягала поверненню позивачу, є безпідставними, з огляду на таке.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

29 грудня 2019 року набрав чинності Закон України від 18 грудня 2019 року № 390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення».

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частини третя та четверта статті 58 ЦПК України).

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) вказано, що починаючи з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності) (постанова Верховного Суду від 28 серпня 2023 року в справі № 740/2873/22).

З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву про стягнення заборгованості підписала та подала до суду першої інстанції через підсистему «Електронний суд» представник АТ Комерційний банк "ПриватБанк" Захарова К.Р. (до зміни прізвища Кулакова) на підтвердження своїх повноважень діяти від імені позивача в порядку самопредставництванадала: копію довіреності юридичної особи № 16208-К-Н-О від 20 грудня 2024 року, копію наказу АТ КБ «ПриватБанк» про її переведення на посаду фахівця із супроводу судового та виконавчого провадження ГО та копію посадової інструкції фахівця із супроводу судового та виконавчого провадження ГО, затвердженої наказом АТ КБ «ПриватБанк» № PR/23-2024-7655406 від 06 серпня 2024 року, де у пункті 3.16. передбачено право юрисконсульта/ фахівця із супроводу судового та виконавчого провадження ГО представляти інтереси АТ КБ «ПриватБанк» в порядку самопредставництва в загальних та спеціалізованих судах окремих судових юрисдикцій всіх інстанцій, в інших судах, що створюються та діють за законодавством України, з наданням права підписання відповідних процесуальних документів, а також з правами, передбачених процесуальним законодавством для сторін та інших учасників справи. Повноваження Фахівця/Юрисконсульта деталізуються у відповідній довіреності, яка видається уповноваженою особою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 13-18-26).

Тобто, юрисконсульт АТ Комерційний банк "ПриватБанк" Захарова К.Р. діяла у порядку самопредставництва юридичної особи, надала відповідні докази належності їй обсягу повноважень діяти від імені АТ Комерційний банк "ПриватБанк", тому є належною особою на підписання і подання позовної заяви АТ Комерційний банк "ПриватБанк".

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позовну заявуподала особа, яка не мала права її подавати у зв`язку з відсутністю процесуальної дієздатності, не знайшли свого підтвердження. Відповідно у суду першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором через непідтвердження повноважень представника АТ Комерційний банк "ПриватБанк".

Перевіривши в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, не дослідив та не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору, не з`ясував належним чином фактичні обставини справи щодо стягнення заборгованості в частині процентів за користування кредитом, тим самим не встановив дійсний обсяг відповідальності відповідача.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру боргу, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», зі зменшенням суми заборгованості за кредитним договором №б/н від 18 липня 2021 року з 117 364,68 грн до 110 992,62 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача, з урахуванням меж апеляційного перегляду, дають підстави для висновку, що апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ткаченко Наталії Володимирівни слід задовольнити частково.

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 1 статті 141 ЦПК України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України.

Позовні вимоги АТ Комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково (94,57%), а тому понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати, що складються із судового збору за подання позовної заяви. у пропорційному розмірі до задоволених вимог, що складає розмір 2290,86 грн, слід покласти на відповідача ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ткаченко Наталії Володимирівнизадоволено частково (5,43%), а тому відповідно до статті 136, 141 ЦПК України відстрочена сплата судового збору за подання апеляційної скарги у пропорційному розмірі до відмовлених вимог скарги, що становить суму 4294,00 грн, підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 207, 526, 610, 611, 626, 628, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,ст.ст. 58, 60, 62, 130, 141, 187, 191, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ткаченко Наталії Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 03 червня 2025 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором №б/н від 18 липня 2021 року в розмірі 110 992,62 грн, що складається із боргу за тілом кредиту - 93 710,05 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом - 17 282,57 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) судові витрати зі сплати судового збору за подання подання позовної заяви у розмірі 2 290,86 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір за подання до суду апеляційної скарги у розмірі 4294,00 грн, сплата якого відстрочена до ухвалення судового рішення у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: