Справа № 930/1808/25
№2/930/1028/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2025 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: Алєксєєнка В.М.

при секретарі: Загребельного О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним, визнання права власності на квартиру та гараж, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним, визнання права власності на квартиру та гараж.

Мотивуючи позов тим, що 20 січня 2025 року між позивачкою та ОСОБА_2 , відповідачем по справі, було досягнуто домовленості про куплю-продаж квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка була подарована їй ОСОБА_3 у 2024 році та гаражу, що знаходиться біля цього ж будинку по АДРЕСА_2 .

При укладені угоди сторонами було погоджено всі належні умови купівлі-продажу вищезазначених квартири та гаража. Зокрема, щодо ціни, способу оплати, передачі квартири у власність, оформлення договору в нотаріальній конторі, тощо. Дану угоду сторони оформили у простій письмовій формі, оскільки із відповідачкою позивач зустрілась у понеділок, коли у більшості нотаріусів був вихідний день.

На підтвердження укладеної угоди того ж дня ОСОБА_1 було сплачено відповідачці під розписку у присутності двох свідків, 840 000 (вісімсот сорок тисяч) гривень. При цьому відповідачка зобов?язувалася переоформити вищезазначену квартиру на ім?я позивача та укладений між ними договір купівлі-продажу завірити нотаріально не пізніше 31 березня 2025 року.

Після виконання ОСОБА_1 зобов?язань покупця відповідачка передала їй ключі від квартири, від гаражу та усі правовстановлюючі документи на них. Так як позивач орендувала цю квартиру вже більше півроку, вона продовжила проживати у ній та почала робити ремонт. У квартирі позивач проживає із доньками, оскільки з чоловіком вона розлучилась.

Між позивачем та відповідачкою у січні 2025 року було встановлено всі потрібні для цієї угоди умови договору, які ОСОБА_1 повністю виконала, про що свідчить розписка відповідачки про одержання від неї грошей за квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та гараж, а також передача їй ключів від квартири, технічних паспортів, витягів про право власності на вказане у договорі майно і заселення у квартиру за угодою. Протягом цих місяців позивачка почала робити ремонт у купленій квартирі та проживає там по сьогодні.

Двічі позивач зверталась до відповідачки із проханням піти до нотаріуса та оформити угоду належним чином. Відповідачка пояснила, що оформити нотаріально договір купівлі - продажу наразі неможливо так, як у неї немає грошей та часу на переоформлення, на що позивач запропонувала все оформити за свій рахунок та домовилась із місцевим нотаріусом на 4 березня. Проте Відповідачка не з?явилась до нотаріуса у той день, коли сторони домовились зустрітись, повідомила позивачку, що їй необхідно було відбути у відрядження та перестала виходити на зв?язок. Усі прохання ОСОБА_1 про переоформлення квартири на неї саме у нотаріуса також не мали успіху. Таким чином Відповідачка протягом 4 місяців постійно ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу квартири та гаражу. Самостійно посвідчити даний правочин у нотаріуса позивачка не має можливості.

Відповідно до п. 2.1 договору від 20.01.2025р., продаж квартири та гаражу вчинено за 840 000,00 гривень, які покупець передав продавцю повністю до підписання цього договору, тобто сторони діяли добросовісно, виконали зобов?язання за даною угодою: продавець передав у власність покупця належну їй квартиру та гараж і отримала кошти, а покупець сплатила кошти й отримала придбане майно. Вказане свідчить про те, що угода цілком відбулася, оскільки сторони дійшли спільної згоди між собою щодо істотних умов договору.

Оскільки позивач, як сторона договору купівлі-продажу нерухомого майна: квартири та гаражу виконала усі його умови, а інша сторона виконала умови договору лише частково та ухиляється від його нотаріального посвідчення, то ОСОБА_1 змушена звернутися до суду, щоб визнати вказаний правочин дійсним.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, справу розглянути у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, як відповідач повністю визнає заявлені у позові вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що між сторонами договору було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, передбачених ч.1 ст. 638, ст. ст. 655-657 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 повністю сплатила кошти за майно, прийняла у своє користування і володіння об`єкти нерухомого майна, які є предметом договору купівлі-продажу і відбулося повне виконання його умов, що підтверджується розпискою про отримання коштів відповідачем.

Однак, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, а тому суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого і визнання права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі вчиняються правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Згідно ч.1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельних ділянок, цілісних (єдиних) майнових комплексів, житлового будинку (квартири) та іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Також, частиною 2 статті 220 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Неможливість здійснення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, у зв`язку із ухиленням продавця та сторони в договорі купівлі-продажу від укладення письмового та нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, та з чого вбачається втрата можливості з цієї причини його посвідчити, є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним згідно зі ст. 220 ЦК України.

Під ухиленням від нотаріального посвідчення договору має розумітися як активна протидія цьому, так і пасивне небажання вчинити цю дію.

Частиною 3 статті 640 ЦК України визначено, що договір який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Так як сторони у справі домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, що підтверджено письмовими доказами, проте одна із сторін, а саме відповідач ОСОБА_2 ухиляється від його нотаріального посвідчення, а також враховуючи, що визнання відповідачем у справі позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість визнання дійсним договору купівлі-продажу між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 ..

Підстави набуття права власності регламентовані статтею 328 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивачем доведено обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 218, 220, 328, 392, 334, 638, 640, 655-657 ЦК України, ст.ст. 197, 200, 206, 211, 247, 258-259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним, визнання права власності на квартиру та гараж - задовольнити.

Визнати дійсним договір від 20.01.2025 року купівлі-продажу нерухомого майна: квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 , та гаражу розташованого за адресою АДРЕСА_3 , укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) право власності на квартиру загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., Опис: коридор 2-1, кімната 2-2, кімната 2-3, кухня 2-4, вбиральня 2-5, ванна 2-6, лоджія 2-7, кількість кімнат: 2 (дві), поверх: 1 (перший), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) право власності на гараж, розташований АДРЕСА_4 , гараж 20-2а, загальна площа 29,6 кв.м., опис: гараж літ. «Б».

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко