Справа № 279/5682/25
Провадження № 2/279/2554/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Бобровою В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/5682/25 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради" про стягнення недовиплаченої премії та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради" про стягнення недовиплаченої премії та моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що він працює водієм автотранспортного засобу на підприємстві Комунальне некомерційне підприємство "Коростенська міська лікарня Коростенської міської ради". На підставі наказу № 45 від 13 травня 2024 року, він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, а саме йому була оголошена догана, за порушення трудової дисципліни. Постановою Житомирського апеляційного суду від 03.12.2024 року по справі №279/3575/24, апеляційну скаргу задоволено. Прийнято нове Рішення, за яким "Визнати незаконним та скасувати наказ генерального директор Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради" від 13 травня 2024 року № 45 про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ". Наслідком винесення наказу № 45 від 13 травня 2024 року, послугувало відсутність нарахування йому премії з травня 2024 року по даний час. 13.01.2025 року, він звернувся з відповідною заявою до відповідача, щодо виконання Постанови Житомирського апеляційного суду та надання мені інформації щодо виплати йому належних сум премії, які незаконно його було позбавлено. Після скасування наказу судом, відповідач тривалий термін не виконував Постанову апеляційного суду. 13.02.2025 року, відповідачем на його заяву, була формальна надана відповідь. Наказ скасований не був. Наслідком невиконання, він вимушений був звертатись до органів ДВС, правоохоронних органів, що відкриття кримінального провадження за злісне невиконання рішення суду. 27.05.2025 року, відповідачем було винесено наказ № 47 "Про скасування Наказу про застосування дисциплінарного стягнення № 45 від 13.05.2024 року.". Наслідком винесення скасованого наказу № 45 від 13.05.2024 року, стало факт відсутності нарахування йому премії починаючий травня 2024 року по теперішній час. Розмір його премії не був менший 10000,00 гривень щомісячно. Зважаючи на це, відповідачем незаконно було йому не нараховано премій починаючи з травня 2024 року по серпень 2025 року в сумі: 150000, 00 гривень. Починаючи з травня 2024 року по сьогоднішній день, він жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності, належним чином, виконував свої трудові обовяязки. Також, внаслідок неправомірних дій відповідача, в частині винесенні протиправного наказу №45, який скасований Житомирським апеляційним судом, що став підставою позбавлення мене премій на тривалий період, йому нанесено маральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 100000,00 гривень, що підлягає відшкодуванню відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, ст. 237-1-КЗпПУ. Вказана моральна шкода полягає в тому, що він під час роботи розраховував на належнім йому виплати, які йому не виплачувалась в повному обсязі. Внаслідок чого, він не мав змоги належним чином лікуватись, забезпечувати себе необхідним. Він неодноразова звертався в бухгалтерію відповідача, щодо погашення йому заборгованості, виконання Постанови Житомирського апеляційного суду. Однак, всі його законні вимоги, залишились без задоволення. Тільки, після того, як він звернувся до Коростенського відділу поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення відповідач 27.05.2025 року, скасував незаконний Наказ №45. Він переживав з приводу розуміння цілковитої незаконності дій відповідача та використання ним свого домінуючого положення. Відповідач знехтував його законні права на гідну заробітну плату. На його моєму утриманні та догляді знаходяться мої батьки, які явйяються інвалідами 2-ї групи, інвалідність який пов`язана з наслідками аварії на ЧАЕС. Так, як він недоотримав належні йому кошти, він не зміг належним чином допомагати батькам (харчування, ліки). Він вимушений був звертатись за правовою допомогою, відвідувати судові засідання, звертатись до органів ДВС, правоохоронних органів. З моменту виникнення такого протиправного ставлення відповідача до нього він гостро відчуває постійний психологічний дискомфорт. Необгрунтована не виплата премій , принизило його, призвело до моральних страждань та інших негативних наслідків морального характеру. Порушення трудових прав, завдало йому душевних страждань, він постійно знаходиться в пригніченому стані, втратив спокій та гарне самопочуття. Ситуація, що мала місце щодо нього, призводить до його роздратованості, а відповідно погіршує його відносини з оточуючими мене людьми, моїми близькими та рідними. Просить стягнути з відповідаіа недовиплачену премію в розмірі 150000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити, так як відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про оплату праці" у структурі заробітної плати передбачена додаткова заробітна плата, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Згідно ч. 1,2 ст. 15 Закону України "Про оплату праці" Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Преміювання працівників роботодавця проводиться відповідно до положень:Конституції України, Кодексу законів про працю України, Закону україни "Про оплату праці", Колективного договору, Статуту Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради", затвердженого рішенням Коростенської міської ради 25 сесії VІІ скликання №1389 від 07.09.2023 року, Положенням про преміювання працівників в КНП "Коростенська ЦМЛ КМР". У положення про преміювання працівників лікарні зазначено, що визначення розміру премії та її виплата проводиться в залежності від специфіки роботи і особистого трудового внеску кожного працівника. Преміювання може проводитись за підсумками роботи лікарні за місяць, квартал, рік тощо, до державних і професійних свят, ювілейних дат, та в інших випадках за умови виконання показників діяльності і в залежності від особистого внеску кожного працівника. Розмір премії конкретного працівника залежить від особистого внеску в результати роботи структурного підрозділу, відділення, кабінету та не обмежується гранічними розмірами і встановлюється на підставі клопотання керівника структурного підрозділу, відділення, кабінету, Комісією з преміювання КНП "Коростенська ЦМЛ КМР". Головним критерієм оцінки праці інших працівників лікарні при преміюванні є: якісне і своєчасне викоання завдань, безпечне обслуговування об`єктів, проведення те6хнічного обслуговування і поточних ремонтів автомобілів, відсутність порушень правил дорожнього руху та трудової дисципліни тощо. Ці ж правила містяться в статуті відповідача. Працівнии лікарні можуть бути позбавлені премії частково або повністю у випадках: порушення субординації, запізнення на роботу, залишення робочого місця без поважних причин від 15 хв., неналежного виконання положень посадової інструкції, порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, повторних або систематичних порушень, у випадку притягнення до дисциплінарної відповідальнсоті, тощо. Отже, премія за місяць яка не виплачувалась позивачу, є заохочувальною виплатою і не є обов`язковою складовою частини заробітної плати, тобто не є виробничою премією, а тому просит в задоволенні позову відмовити. Також позивачу була нарахована премія за липень 2025 року в розмірі 1300,00 грн. Крім того, позивач не довів спричинення відповідачем йому моральної шкоди, а вказаний ним розмір моральної шкоди не є обгрунтованим, а тому в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди просить відмовити.

Позивачем відповідь на відзив не надано.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір, який регулюється нормами трудового законодавства.

ОСОБА_1 працює водієм автотранспортного засобу на підприємстві Комунальне некомерційне підприємство «Коростенська міська лікарня Коростенської міської ради» .

Наказом № 45 від 13.05.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальнсті, а саме оголошено догану за порушення трудової дисціпліни. В наказі про оголошення догани зазначено: про порушння ОСОБА_1 трудової дисципліни, докази, які підтверджують вказані порушення; інформацію, на підставі яких статей КЗпП України накладено дисциплінарне стягнення.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 03.12.2024 року по справі №279/3575/24, визнано незаконним та скасувано наказ генерального директор Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради" від 13 травня 2024 року № 45 про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ".

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з частиною першою статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.2 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

До структури заробітної плати включено: основну заробітну плату - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткову заробітну плату - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми(стаття 2 Закону України "Про оплату праці").

Згідно з частинами 1, 2 ст. 15 Закону України "Про оплату праці", форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Отже, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій (додаткова заробітна плата), а також премії за спеціальними системами і положеннями (інші заохочувальні та компенсаційні виплати) входять до структури заробітної плати (постанова Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 757/1997/20-ц).

Згідно з усталеною судовою практикою, при вирішені спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок i доплат, необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках i за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів, у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування (постанова ВС від 09.09.2019 року, справа № 174/780/16-ц).

Порядок преміювання працівників КНП "Коростенська ЦМЛ КМР" визначені у Положенні про преміювання, яке застосовується у правовідносинах КНП "Коростенська ЦМЛ КМР" з позивачем.

Відповідно до п.1.3, Положення про преміювання працівників в КНП "Коростенська ЦМЛ КМР" преміювання здійснюється за рахунок та в межах затвердженого фонду заробітної плати закладу на поточний рік за джерелами утворення економії цього фонду, а саме: фонду оплати праці за загальним та спеціальним фондами державного та місцевого бюджету.

Відповідно до п. 2.1, 2.3 Положення про преміювання працівників в КНП "Коростенська ЦМЛ КМР" преміювання може проводитись за підсумками роботи лікарні за місяць, квартал, рік тощо, до державних і професійних свят, ювілейних дат, та в інших випадках за умови виконання показників діяльності і в залежності від особистого внеску кожного працівника. Розмір премії конкретного працівника залежить від особистого внеску в результати роботи структурного підрозділу, відділення, кабінету та не обмежується гранічними розмірами і встановлюється на підставі клопотання керівника структурного підрозділу, відділення, кабінету, Комісією з преміювання КНП "Коростенська ЦМЛ КМР". Відповідно до п. 3.2 Положення головним критерієм оцінки праці інших працівників лікарні при преміюванні є: своєчсне і якісне виконання планової або оперативної роботи, доручень, наказів, розпоряджень; якісне і сумлінне виконання завдань, безпечне обслуговування об`єктів, проведення те6хнічного обслуговування і поточних ремонтів автомобілів, відсутність порушень правил дорожнього руху та трудової дисципліни тощо.

Системний аналіз Положення про преміювання працівників в КНП "Коростенська ЦМЛ КМР" дає підстави для висновку, що преміювання працівників здійснюється за рахунок та в межах затвердженого фонду заробітної плати закладу на поточний рік за джерелами утворення економії цього фонду; прийняття рішення про заохочення працівників приймається на підставі клопотання поданого керівником структурного підрозділу, відділення, кабінету, Комісією з преміювання КНП "Коростенська ЦМЛ КМР".

Відповідач не надав обґрунтувань щодо відсутності економії фонду заробітної плати, окремих рішень, якими конкретно позивача позбавлено премії взагалі.

Крім того, суд зауважує, що в період з січня 2023 року по січень 2025 року, ОСОБА_1 здійснювалось нарахування премії до травня 2024 року, а після винесення наказу №45 від 13.05.2024 року про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, нарахування премії припинилось (а.с.14).

Враховуючи встановлення протиправності винесення наказу про оголошення догани позивачу та його скасування, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату йому премій за спірний період, а саме з 01.05.2024 року по 01.07.2025 року, при цьому судом враховано те, що позивачу в липні 2025 року премія була нарахована.

З приводу позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає таке.

Згідно з ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних - душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що відповідно до ст.237-1КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Тобто, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12.07.2007).

Окрім цього, Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти російської федерації» зазначив, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.

Відповідно до п. 9 Постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

З огляду на викладене, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення компенсації за спричинену відповідачем моральну шкоду, завдану позивачу внаслідок незаконного оголошення догани, оскільки позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження порушення його прав у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а також позивачем доведено наявність причинного зв`язку між моральною шкодою і незаконним наказом відповідача.

Разом з тим, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, знаходить суму моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн. завищеною та такою, що не відповідає ступеню понесених позивачем моральних страждань, а тому вважає за необхідне в цій частині позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 5000,00 грн, що буде належною сатисфакцією понесених душевних страждань.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючисьст.ст. 4, 76 - 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 23 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради" про стягнення недовиплаченої премії та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради" на користь ОСОБА_1 130000 (сто тридцять тисяч) гривень премії за період з 01.05.2024 року по 01.07.2025 року та 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради" на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судових витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради" на користь держави 1300 (одна тисяча триста) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Комунальне некомерційне підприємство "Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради", місце знаходження: 11501, м. Коростень, вул. Миколи Амосова, 8, Житомирська область, ЄДРПОУ- 01992050.

Суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА

копія згідно з оригіналом