КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Гаращаком Василем Васильовичем на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2025 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 01 жовтня 2019 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП Лізінг» був укладений Генеральний договір страхування наземного транспорту №1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2.

Додатковою угодою №1094/21-Т/Ц2/4582 від 01 червня 2021 року товариство взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mitsubishi L», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації з бази МТСБУ 06 вересня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки Mitsubishi L», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «ОТП Лізінг», під керуванням ОСОБА_2 , та мотоцикла марки «KEEWAY», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2022 року провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, що можливо лише в разі наявності вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до рахунку СТО № VSK0157607 від 15 листопада 2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Mitsubishi L», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 128 731, 98 грн.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до Звіту №9440 від 07 листопада 2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 179 011, 22 грн.

Відповідно до умов договору страхування платіжним дорученням № 73441300 від 16 грудня 2021 року страхувальнику було відшкодовано 128 731, 98 грн.

Факт проведення ремонту автомобіля підтверджується Актом виконаних робіт № ARМ0114206 від 29 грудня 2021 року ТОВ «Арма Моторс».

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 128 731, 98 грн страхового відшкодування, сплаченого за пошкодження автомобіля марки «Mitsubishi L», д.н.з. НОМЕР_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2025 рокупозов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 128 731,98 грн страхового відшкодування та 3 028 грн судового збору.

Не погоджуючись із таким рішенням суду відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невстановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2025 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, щосудом не було враховано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодовідповідача було закрито з процесуальних підстав - у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності (п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, така обставина не має преюдиційного значення і не може використовуватись як доказ вини особи.

Вказує, що у даній справі порушено порядок отримання страхового відшкодування потерпілим, оскільки ТОВ «ОТП Лізинг» (власник пошкодженого автомобіля) не зверталося до МТСБУ, як того вимагає закон, а натомість звернулося до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», яка здійснила добровільну виплату. Водночас жодних доказів повідомлення МТСБУ про настання ДТП, як того вимагає пп. 33.1.4 п. 36.4. ст. 36 Закону, суд не встановив.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачпроти задоволення апеляційної скарги заперечив. Вказує, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

В судовому засіданні в апеляційному суді взяв участь представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гаращак В.В., який підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її з викладених підстав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Встановлено, що 01 жовтня 2019 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП Лізінг» був укладений Генеральний договір страхування наземного транспорту №1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2.

Додатковою угодою №1094/21-Т/Ц2/4582 від 01 червня 2021 рокуПрАТ«СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mitsubishi L», д.н.з. НОМЕР_1 .(а.с. 4 - 24)

06 вересня 2021 року на Залізничному шосе в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля маркиMitsubishi L», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «ОТП Лізінг», під керуванням ОСОБА_2 , та мотоцикла марки «KEEWAY», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2022 рокувстановлено вину відповідача ОСОБА_1 в дорожньо-транспортній пригоді.

Постановою суду встановлено, що відповідач,керуючи транспортним засобом Keeway,д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві, на вул. Залізничне шосе, 2А, під час руху не був уважним та не стежив за зміною дорожньої обстановки, виїхавши на смугу зустрічного руху, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль Mitsubishi, державний номерний знакд.н.з. НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3 ), в результаті обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3(б), 11.3Правил дорожнього рухута вчинив адміністративне правопорушення, передбаченест. 124 КУпАП.

Провадження у справі було закрито в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Встановлено також, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була.(а.с. 27 - 31 )

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до рахунку ТОВ Арма Моторс № НОМЕР_3 від 15 листопада 2021 року вартість відновлювального ремонту авомобіля марки Mitsubishi L», д.н.з. НОМЕР_1 складає 128 731, 98 грн.

Відповідно до умов договору страхування платіжним дорученням № 72033 від 24 листопада 2021 року вказана сума позивачем була перерахована на рахунок ТОВ «Арма Моторс».

Факт проведення ремонту автомобіля підтверджується Актом виконаних робіт № ARМ0114206 від 29 грудня 2021 року.(а.с. 47 - 53)

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна норма і в ст. 27 Закону України «Про страхування».

Згідно із правовою позицією Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц згідно зі ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування`до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється.

У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування.

Такий перехід права вимоги є суброгацією.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV), а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Встановлено, що позивач, як страховик потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику.

Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення ст. 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування потерпілій особі, до нього перейшло право вимоги (в порядку суброгації) до завдавача шкоди у деліктному зобов`язані у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем.

Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ СК «Арсенал Страхування» суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач як особа, винна у ДТП, зобов`язаний сплатити відшкодування страховику потерпілого, який виконав своє зобов`язання за договором добровільного страхування.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду з наступних підстав.

Згідно із ст. 3 Закону №1961-IV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Як вбачається із ст. 29 Закону №1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до пп. 33.1.4 п. 36.4. ст. 36 Закону №1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно ст.41 п.41.1 пп. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На час виникнення та існування спірних правовідносин сторін цивільне законодавство визначає порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом.

Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи.

Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі (власнику іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника).

Якщо ж винний в ДТП власник (володілець/користувач) транспортного засобу в порушення вимог закону не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, обов`язки страховика в такому випадку виконує МТСБУ, виплачуючи потерпілій особі регламентну виплату в межах встановленої законодавством страхової суми, чинної на момент ДТП.

За таких обставин, згідно положень закону покладення на винну в ДТП особу, навіть ту, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика (МТСБУ) здійснити таке відшкодування або у випадку, якщо виплачене страховиком (МТСБУ) страхове відшкодування (страхова/регламентна виплата) є меншим від розміру фактично завданої шкоди.

В останньому випадку власником/володільцем транспортного засобу, який спричинив ДТП, сплачується потерпілій особі різниця між фактично завданою шкодою та розміром виплаченого страхового відшкодування (регламентної виплати). При цьому, в такому випадку розмір виплаченого страхового відшкодування (регламентної виплати), має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми) і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (статті 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Наведений правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року по справі №760/15471/15-ц, у постановах Верховного Суду 06 березня 2019 року по справі №369/11306/16-ц, від 13 березня 2019 року по справі №227/2552/17, від 13 березня 2019 року по справі №727/1881/16- ц, від 20 березня 2019 року по справі №522/438/18, від 20 березня 2019 року по справі №695/882/15-ц, від 22 липня 2019 року по справі №185/5812/16-ц, від 16 вересня 2020 року по справі №715/1138/18.

Отже, оскільки суд установив, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП не була застрахована, обов`язки страховика в такому випадку виконує МТСБУ. Однак, матеріали справи не містять доказів звернення ані учасників ДТП, ані позивача до МТСБУза страховим відшкодуванням та, відповідно, відмови МТСБУ у виплаті такого відшкодування. Тому вимоги, заявлені до винуватця ДТП є передчасними.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог і доходить висновку про необхідність ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати з ухваленням нового рішення відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 369, 374, 376, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Гаращаком Василем Васильовичем задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено03 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома