Справа № 635/4294/25
Провадження № 2/635/4325/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Лук`яненко С.А.

секретар судового засідання Пальчук Е.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» звернулося до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №1 у розмірі 23773,00 гривень, а також сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимоги зазначено, що 11 листопада 2021 року між ТОВ «Сучасний Факторинг» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1 у формі заяви приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар», згідно з умовами якого сума кредиту за данним договором складає 23 934,63 гривень. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит для придбання товарів/послуг, на таких умовах: сума кредиту - 23 934,63 грн; строк кредитування - 24 календарних місяці (тобто до 10 листопада 2023 року включно); процентна ставка (звичайна) - 4,50% в місяць; пільгова процентна ставка 0,00% в місяць; комісія за управління (обслуговування) кредиту за кожен факт прострочення періодичного платежу, якщо таке прострочення триває не менше 14 календарних днів 957,39 грн.; штраф за кожний пропуск періодичного платежу 957,39 грн.; орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору 68,12%. Позивач свої зобов`язання відповідно до кредитного договору виконав у повному обсязі. В свою чергу відповідач порушив умови договору і не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором, Внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 05 травня 2025 року складає 23773,85 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 2434,63 гривень; заборгованість за сумою комісії/відсотків - 21339,22 грн.; заборгованість за сумою комісії за обслуговування 0,00 грн.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 червня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання та викликано сторін по справі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 серпня 2025 року 1відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи у зв`язку з проходженням військової служби.

Разом з тим, 19.06.2025 року від відповідача за допомогою підсистеми «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву в якому вказав, що не погоджується з викладеними у позовній заяві обставинами, та вважає позов безпідставним та необґрунтованим. Так. Відповідач вказує, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Як зазначає позивач, заборгованість відповідача перед ТОВ «Сучасний Факторинг» за Кредитним договором №1 від 10.11.2021 р. станом на 05.05.2025 р. становить 23773,85 гривень, а саме: загальна заборгованість за тілом кредиту - 2 434,63 грн., заборгованість за сумою комісії/відсотків - 21 339,22 грн., заборгованість за сумою комісії за обслуговування - 0,00 грн, проте детальний розрахунок боргу в матеріалах справи відсутній. Надана позивачем виписка з особового рахунку, на яку посилається позивач у позовній заяві, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, нарахування комісії відповідно до укладеного договору на умовах, які вказані в позовній заяві, також не відображає інформацію про здійснення чи не здійснення відповідачем будь-яких проплат за кредитним договором. За цих обставин відповідач вважає, що позивач не довів наявність у відповідача заборгованості за вказаним договором кредиту у розмірі, зазначеному у виписці та у позовній заяві. Крім того, відповідач вважає, що позивач не довів перерахування відповідачу тіла кредиту, не довів розмір фактично наданих у кредит коштів та розмір відсотків/ комісії, які позивч просить стягнути з відповідача за період користування кредитними коштами, а тому у задоволенні позову варто відмовити повністю.

Крім того, відповідач вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з відповідача 6500,00 грн. витрат на адвоката, мотивуючи це тим, що нібито такі витрати було понесено позивачем при зверненні з даним позовом до суду. З наданих документів (акти, рахунки, договори), не вбачається, що гонорар в сумі 6500,00 грн. взагалі стосується надання правової допомоги по справі щодо стягнення заборгованості конкретно з відповідача ОСОБА_1 .. Вказані документи можуть стосуватися будь-яких інших справ за позовом ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ». Оскільки до суду не надано платіжного документа із зазначенням ПІБ боржника та номеру кредитного договору, що дозволило б однозначно пов`язати факт оплати з цією справою, не виключається спроба безпідставного стягнення з відповідача вартості правової допомоги, яка фактично не оплачувалася в зазначеному розмірі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, разом із поданням позовної заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки до особистого кабінету підсистеми «Електронний суд», що підтверджує довідка про доставку електронного документа, яка міститься в матеріалах справи. Причини неявки до суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду не надходило.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

10.11.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено Кредитний договір у формі заяви приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» №1, згідно з умовами якого сума кредиту за даним договором складає 23934,63 гривень.

Відповідно до Публічної пропозиції на укладення Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» було оголошено Публічну пропозицію (оферту) на укладання Кредитного договору по продукту «Кредит на товар», далі разом публічна пропозиція, графік платежів та заява-приєднання складають кредитний договір по продукту «Кредит на товар».

Так, відповідно до заяви-приєднання №1 до кредитного договору до продукту «Кредит на товар» від 10.11.2021 та паспорту споживчого кредиту по продукту "Кредит на товар", що оформлюється за особистої присутності споживача, між сторонами погоджено наступні умови: тип кредиту кредит; сума кредиту 23934,63 грн.; строк кредитування 24 місяці, строк повернення до 10.11.2023 року; мета отримання кредиту на придбання товарів для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю; процентна ставка 4,5% в місяць від загальної початкової суми кредиту; пільгова процентна ставка 0% в місяць від загальної початкової суми кредиту, тип процентної ставки фіксована; орієнтована реальна річна процента ставка - 68,12%. Дані умови прийняті до виконання відповідачем, про що свідчить особистий підпис останнього в паспорті споживчого кредиту.

Сторонами погоджено Графік платежів (Додаток № 1 до договору), який містить інформацію про дату платежу, річні відсотки за користування кредитом, щомісячну комісію за управління кредитом, реальну процентну ставку та штраф при простроченні сплати чергового платежу, комісію РКО.

Згідно з рахунком-фактурою №1204-6907560 від 10.11.2021 року відповідач ОСОБА_1 отримав смартфон Apple iPhone 11 64Gb (white) (no adapter), прим.комп.прог. AdLock Mobile Protection (15 місяців/1 пристрій) та страховий продукт « Мастер Сервіс» UP фокстрот.

З виписки з особового рахунку за кредитним договором №1 від 10.11.2021 року встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Сучасний Факторинг» станом на 05 травня 2025 року складає 23773,85 грн, з яких: загальна заборгованість за тілом кредиту 2434,63,00 грн, заборгованість за сумою комісії/відсотків за користування кредитом 21339,22 грн. Відповідачем було три рази здійснено оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а саме платіж від 10.12.2021 року в сумі 1000,00 грн., від 10.01.2022 року в сумі 7000,00 грн. та від 10.02.2022 року в сумі 13500,00 грн. Станом на 05.05.2025 року заборгованість за Кредитним договором від 10.11.2021 року № 1 не погашена.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

З наданих матеріалів вбачається, що між ТОВ «Сучасний Факторинг» та ОСОБА_1 письмовій формі, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору,

Отже, судом встановлено, що укладений між сторонами договір від 10 листопада 2021 року № 1 відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (стаття 1054 ЦК України).

Із розрахунку заборгованості за договором встановлено, що відповідач частково здійснював погашення заборгованості за договором від 10 листопада 2021 року № 1, зокрема 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплачено грошові кошти у розмірі 1000,00 грн. та 10 січня 2022 року - у розмірі 7000,00 грн. та 10.02.2022 року в сумі 13500,00. Зазначене свідчить про визнання відповідачем власних зобов`язань за кредитним договором. Дане твердження узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10 вересня 2019 року по справі № 916/2403/18.

Отже, судом встановлено, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору позивачем надано відповідачу кредитні кошти в розмірі 23934,63 грн. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 10 листопада 2021 року №1 станом на 05.05.2025 року складає 23773,85 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 2434,63 гривень; заборгованість за сумою комісії/відсотків - 21339,22 грн.; заборгованість за сумою комісії за обслуговування 0,00 грн.

Відповідач контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту суду не надав.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявність заборгованості перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 2434,63 грн.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк, кошти (суму кредиту) не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням у розмірі 2434,63 грн, що підлягає стягненню з відповідача.

Щодо нарахованих ТОВ «Сучасний Факторинг» відсотків за користування кредитом, суд зазначає таке.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування.

Відповідно до частини другої статті 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статей 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним між сторонами кредитним договором, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та відсотками за користування кредитом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідачем не надано контррозрахунку суми заборгованості за відсотками за користування кредитом. Також відповідачем не надано доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору.

Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у розмірі 23773,85 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 2434,63 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими комісіями/відсотками у розмірі 21339,22 грн.

Враховуючи, що відповідачем не спростовано розміру боргу і не доведено його відсутністю або його погашення чи часткового погашення, не встановлено підстав для звільнення відповідача від обов`язку по поверненню використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України за результатами судового розгляду між сторонами підлягають розподілу судові витрати.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (до яких належать витрати на професійну правничу допомогу).

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові від 28 червня 2023 року у справі №463/2001/19 Верховний Суд зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено(пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Відповідачем ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву щодо сплати позивачем гонорару за отримання правової допомоги в сумі 6500,00 грн., зазначено що дана сума взагалі не стосується надання правової допомоги по справі щодо стягнення заборгованості конкретно з нього, адже акти, рахунки, договори, які додані позивачем в якості підтвердження отримання професійної правової допомоги можуть стосуватися будь-яких інших справ за позовом ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» щодо будь-якого із позичальників, що вказує на відсутність обов`язку відповідача сплачувати (компенсувати) такі витрати позивача, навіть якщо такі й мали місце, оскільки в платіжному дорученні про сплату гонорару не вказано його ПІБ або номеру кредитного договору.

Так, судом встановлено, що ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» на підтвердження витрат, пов`язаних зі сплатою вартості правничої допомоги у розмірі 6500 гривень, надав Договір про надання правової допомоги № 28/08/24 вiд 28.08.2024 р.; додаткову угоду №5 від 10.12.2024 до договору про надання правничої допомоги від 28/08/24 від 28.08.2024 року; акт №345 прийому-передачі наданих послуг, з якої вбачається, що було надано усну консультацію стосовно складання позовної заяви, узгодження правової позиції та складання позовної заяви ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1 від 10.11.2021 року у розмірі 6500 грн.; платіжну інструкцію від 22.05.2025 року про оплату послуг по стягненню заборгованості по акту №345 від 19.05.2025 року в сумі 6500 грн.

Отже, вимога позивача про стягнення витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги доведені позивачем і підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позов задоволено повністю, згідно положень ст. ст.137, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 гривень, та сума судового збору у розмірі 2422,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263 265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» заборгованість за кредитним договором від 10 листопада 2021 року № 1 у розмірі 23934 (двадцять три тисячі дев`ятсот тридцять чотири) гривні 63 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» судовий збір у розмірі 2422 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 39-А.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване у встановлено законом порядку місце реєстрації (проживання): АДРЕСА_1 .

Суддя С.А. Лук`яненко