Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року місто Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Терещук М. В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу, позовну заяву Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ ТАКЕ.

До суду звернувся представник позивача Цвинда В.В. із позовною заявою про стягнення заборгованості. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу надіслано копію ухвали про відкриття провадження, проте відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяви із запереченнями розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також клопотань про розгляд справи з викликом сторін, до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позиції сторін.

Позов обґрунтований таким. Позивач як надавач послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, надав у період з 01.12.2016 до 31.05.2025 роки відповідачу послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 33 647,58 грн. Позивач виконав свої зобов`язання, а відповідач зобов`язана оплатити надані послуги. На підставі ст. 625 ЦК України позивач також нарахував відповідачу інфляційні втрати, 3% річних, плату за абонентське обслуговування та пеню за порушення зобов`язань у розмірі 11 330,82 грн, 3 225,18 грн, 331,94 грн та 577,80 грн відповідно. Усього разом просив стягнути з відповідача 49 113,32 грн. Крім того, просив стягнути з відповідача судовий збір.

Отже, питання, на які має відповісти суд:

1. чи були між сторонами у спірний період (з 01.12.2016 до 31.05.2025) відносини щодо послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення)?

2. якщо такі відносини були, чи наявна заборгованість і який її розмір?

3. якщо відносини та заборгованість є, чи є підстави для стягнення втрат від інфляції, 3% річних, плати за абонентське обслуговування та пені?

Фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Обставина реєстрації відповідача (з 04.10.2016) за адресою: АДРЕСА_1 і дотепер підтверджується відомостями з Реєстру Криворізької міської територіальної громади (а. с. 30).

Обставина передачі об`єктів теплопостачання у Жовтневому районі м. Кривого Рогу на балансовий облік та в господарське відання ДП «Криворізька теплоцентраль» підтверджується копіями Рішення Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011, Листом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Наказом генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль» від 03.09.2013 (а. с. 8-9).

Суд встановив обставину розміщення 01.10.2021 на сайті позивача https://tec.dp.ua Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.10.2021 як публічного договору приєднання (далі - «Договір»). Пунктом 2 цього Договору передбачено, що він є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», надалі АТ «Криворізька теплоцентраль» https://tec.dp.ua/. Пунктом 4 Договору визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Пунктами 51, 52 цього Договору передбачено, що він набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності; якщо за один місяць до закінчення строку його дії жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Обставини подання теплоносія в будівлю житлового будинку, де проживає відповідач, та припинення такого подання підтверджуються відповідними Актами (а. с. 15-23).

На підставі Детального розрахунку заборгованості за особовим рахунком НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , суд встановив, що за період з грудня 2016 року до травня 2025 року позивач нарахував за послугу постачання теплової енергії 37 808,27 грн, перерахунок складає: 1 535,98 грн. За цей же період відповідачем сплачено 2 624,71 грн. Залишок заборгованості: 33 647,58 грн. (а. с. 25)

Докази погашення заборгованості та/або спростування розрахунку заборгованості відповідач суду не надала.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Оцінка аргументів сторін та висновки суду.

Щодо підстав нарахування плати за послугу.

Спір між сторонами охоплює відносини у період з 01.12.2016 до 31.05.2025.

Користування послугою централізованого опалення у період з 2004 року регулювалося Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 (втратив чинність 01.05.2019); у період до 01.05.2022 також регулювалося Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 (далі «Правила 2005 року»); Законом України «Про теплопостачання» (з початку існування відносин між сторонами спору дотепер).

Зараз користування послугою централізованого опалення регулюється Законами України «Про теплопостачання» (з початку існування відносин між сторонами спору), Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (набрав чинності 10.12.2017, введений в дію з 01.05.2019, далі «Закон про ЖКП»), Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 (набрали чинності з 04.09.2019; далі «Правила 2019 року»); у період до 01.05.2022 також регулювалося Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 (далі «Правила 2005 року»).

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з п. 18 Правил 2005 року оплата послуг повинна була здійснюватися не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п. 35-36 Правил 2019 року розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць; оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором; за бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів; споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Згідно з п. 37 Правил 2019 року споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Закон про ЖКП містить визначення поняття «індивідуальний споживач» - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1).

Отже, для ідентифікації особи як споживача з 01.05.2019 мають бути ознаки користування об`єктом нерухомого майна, отримання послуги для власних потреб та укладення договору.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 9 Закону про ЖКП, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору; здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Крім того, 01.05.2021 було внесено зміни до Закону про ЖКП, яким запроваджено укладання публічного договору приєднання.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону про ЖКП у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону про ЖКП до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Доказів, що співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, суду не надано. Отже, з відповідачем укладений індивідуальний договір про надання комунальної послуги шляхом укладення публічного договору приєднання після його розміщення на сайті позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону про ЖКП, якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Частина 5 ст. 13 Закону про ЖКП містить також правило про те, що публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги.

Відповідно до п. 13 актуальних Правил 2019 року індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Резюмуючи регулювання виникнення підстав для оплати за житлово-комунальні послуги, суд дійшов такого висновку:

до 01.05.2019 профільний Закон 2004 року визначав споживача як особу, що отримує послугу, і тому обставина укладення ним договору другорядна і необов`язкова;

у період з 01.05.2019 до 01.05.2021 відповідно до актуального Закону про ЖКП серед критеріїв для визначення споживача, разом з користуванням майном та отриманням послуги, наявний критерій укладення договору; однак стаття 9 цього закону про ЖКП говорить про те, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору;

з 01.05.2021 «автоматичне» отримання комунальної послуги без активного волевиявлення особи на відмову від неї/відмову від укладання договору (внесення змін до нього), актуальний Закон про ЖКП пов`язує з підставою для обов`язку оплати такої послуги.

Доказів відмови від отримання послуги або відмови від укладання договору відповідач не надала. Отже, суд дійшов висновку про наявність між відповідачем та позивачем відносин щодо користування житлово-комунальною послугою з постачання теплової енергії (централізованого опалення).

Щодо розміру заборгованості за послугу.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону про ЖКП плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 30 Типового індивідуального договору (Договору) визначено, що плата за послугу постачання теплової енергії складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/.

Згідно з ч. 5 ст. 21 Закону про ЖКП ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії; органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат.

Інформація щодо встановленого тарифу на теплову енергію, який застосовується у відносинах сторін за спірний період, є публічною, загальнодоступною та розміщена на сайті позивача у розділі «Тарифи» (https://tec.dp.ua/category/information-for-disclosure/tariffs/).

Згідно з п. 32, 34, 41 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць; плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця; споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Отже, застосування тарифів, оприлюднених на сайті позивача, обґрунтоване.

Сума заборгованості підтверджується Детальним розрахунком заборгованості (а. с. 18). Відповідач обставину заборгованості та її розміру жодним доказом не спростував. Отже, вимога про стягнення боргу за послугу постачання теплової енергії (централізованого опалення) та абонентське обслуговування має бути задоволена.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для оплати відповідачем відповідної послуги, наданої позивачем у період з 01.12.2016 по 31.05.2025 у заявленому розмірі.

Щодо 3% річних та втрат від інфляції.

Позивач також заявив вимогу про стягнення 3 % річних у розмірі 3 225,18 грн за періоди з 01.05.2017 до 23.02.2022 року, та з 30.12.2023 року до 15.07.2025 року; втрат від інфляції в розмірі 11 330,82 грн за період з травня 2017 по січень 2022 року, та з січня 2024 по липень 2025 року.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір заявлених позивачем до стягнення санкцій за несвоєчасну сплату підтверджується Розрахунком нарахування штрафних санкцій (а. с. 26-27). Відповідач підстави нарахування штрафних санкцій та їх розмір жодним доказом не спростувала. Отже, вимога про стягнення 3% річних та втрат від інфляції за вказані періоди є обґрунтованою та має бути задоволена.

Щодо пені.

Позивач заявив вимогу про стягнення пені за прострочення сплати заборгованості за період з 30.12.2023 до 15.07.2025 року в розмірі 577,80 грн.

Пеня є різновидом неустойки та право на її стягнення передбачене ст. 624 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону про ЖКП, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Отже, наявні підстави для стягнення пені з відповідача у розмірі та за період, заявленому позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 3 028,00 грн має бути стягнутий з відповідача повністю.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ ТАКЕ:

позовну заяву Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) у розмірі основного боргу 33 647,58 грн, інфляційні втрати у розмірі 11 330,82 грн, 3% річних у розмірі 3 225,18 грн, плата за абонентське обслуговування у розмірі 331,94 грн, пеню у розмірі 577,80 грн, а всього 49 113,32 (сорок дев`ять тисяч сто тринадцять грн 30 коп) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено та підписано 29 жовтня 2025 року.

Суддя: М. В. Швець