Справа №442/8728/24
Провадження № 2/442/100/2025
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді - Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання - Михавко І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в місті Дрогобичі заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Федоренко Ольги Петрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики від 22.05.2023, -
за участю представників:
від позивача: не з`явилися
від відповідача: не з`явилися
Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 21.10.2025 ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики від 22.05.2023 - відмовлено повністю.
Представник відповідача подала до суду заяву, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Позивач подав до суду клопотання про зменшення суми відшкодування судових витрат у справі № 442/8728/24, в якому просив відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про долучення до справи доказів, що підтверджують витрати на правничу допомогу, у зв?язку із завершення розгляду справи та не поданням заяви про прийняття додаткового рішення; у випадку розподілу судом витрат відповідача на правничу допомогу, просить зменшити загальний розмір витрат на правничу допомогу відповідача із 15 000 грн до 3 000 грн. Вказує, що витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн є необгрунтованими та значно завищеними, непропорційними до предмета та ціни позову. Зазначає, що відповідач не обгрунтував належність та обґрунтованість витрат на правничу допомогу, не надав детального розрахунку витрат, виходячи з умов Договору про надання правничої допомоги №?28/05/2024 від 28.05.2024 та не надав доказів понесення таких витрат (оплати послуг адвоката). Отже, тягар понесення витрат на правничу допомогу за послуги, які не були неминучо необхідні та не підтвердженні належними доказами компенсації не підлягає. Крім того, вказує, що не підлягає задоволенню заява представника відповідача про долучення до справи доказів, що підтверджують витрати на правничу допомогу, а саме: додаткової угоди №?1 до Договору про надання правничої допомоги №?28/05/2024 від 28.05.2024 та копію акту приймання-передачі наданих послуг №?01-21/10/25/ак, оскільки із прийняття рішення від 21.10.2025 завершено провадження у справі, а заява про постановлення додаткового рішення відповідачем не подавалась. Наголошує, що з огляду на те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із ціною позову, складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також, враховуючи відсутність детального розрахунку судових витрат та доказів їх фактичного понесення, стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн не відповідає критеріям розумності, співмірності та справедливості та становить надмірний тягар для позивача.
Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник відповідача подала до суду заяву, в якій просила розгляд питання про ухвалення додаткового рішення проводити без їх участі, заявлені вимоги щодо стягнення з позивача на користь відповідача 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу просять задовольнити.
Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до ст. 30 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).
За змістом ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1, ч.ч. 3, 5 ст. 27 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
П. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до ст. 19 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до позиції Об`єднаної Палати Верховного Суду, наведеній у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Тобто навіть за відсутності доказів оплати витрат на правову допомогу, суд не має підстав для відмови в задоволенні заяви.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, а під час розгляду справи відповідач поніс витрати на правничу допомогу, на підтвердження чого надав належні докази, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на правничу допомогу.
Згідно із висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 17.01.2022 у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21).
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
27.11.2024 між ОСОБА_1 та Федоренко О.П. укладено додаткову угоду № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 01-28/05/2024 від 28.05.2024, за умовами п.п. 1.1, 1.2, 2.1-2.4 якої Адвокат бере на себе зобов`язання надавати Клієнту консультації та правову допомогу щодо захисту прав й інтересів Клієнта у справі №?442/8728/24 про визнання недійсним договору позики від 22.05.2023 в судах та органах державної влади, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, тощо, а Клієнт зобов?язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених п. 2 Додаткової угоди.
Правнича допомога, що надається Адвокатом Клієнту складається з: ознайомлення Адвоката з документами, що стосуються справи; надання Клієнту консультацій і роз?яснень з правових питань; складання відзиву на позовну заяву та комплектування додатків до нього з подальшим поданням до суду; складання клопотань та інших необхідних процесуальних документів у разі потреби; забезпечення захисту прав, свобод та законних інтересів Клієнта під час розгляду справи; участь у судових засіданнях у справі.
За надання правової допомоги Клієнт зобов?язується виплатити Адвокату гонорар, який складається з суми вартості наданої правничої допомоги. Сторони погодили розмір погодинної ставки гонорару Адвоката за надання будь-яких видів професійної правничої допомоги у розмірі 1 500 грн за 1 (одну) годину. Сторони погодили розмір гонорару Адвоката за участь у судових засіданнях на рівні 1 000 грн за одне судове засідання. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт.
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 01-21/10/25/ак від 21.10.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 01-28/05/2024 від 28.05.2024 Адвокат відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 01-28/05/2024 від 28.05.2024 надала Клієнту правничу допомогу, що полягала у:
Ознайомлення з позовною заявою та доданими до неї документами (1 год.) - 1 500 грн; надання консультації клієнту, формування правової позиції (1 год.) - 1 500 грн; складання відзиву на позовну заяву (1 год. 40 хв.) - 2 500 грн; складання інших процесуальних документів: клопотання про постановлення експерту додаткових питань, заява щодо розгляду клопотання експертів (1 год.) - 1 500 грн; участь у судових засіданнях: 12.12.2024, 27.12.2024, 24.02.2025, 28.05.2025, 02.06.2025, 15.09.2025, 26.09.2025, 21.10.2025 (8 судових засідань) - 8 000 грн, всього - 15 000 грн.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, а під час розгляду справи відповідач поніс витрати на правничу допомогу, на підтвердження чого надав належні докази, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на правничу допомогу.
Разом з тим, суд враховує співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданою послугою); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторін, результати розгляду справи, зваживши на необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу стороною відповідача завищено та такий неспівмірний із заявленим позовом.
Виходячи із наведеного, враховуючи очевидну неспівмірність заявленого розміру витрат на правничу допомогу, беручи до уваги положення п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, та практику ЄСПЛ щодо принципів пропорційності, розумності і співмірності, суд частково погоджується з запереченнями представника позивача та вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 11 000 грн.
Витрати на професійну правничу допомогу на цю суму відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, відповідності конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідності процесуальних дій.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 141, 264, 268, 270 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000 (одинадцять тисяч гривень) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; тел. НОМЕР_2 ).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; тел. НОМЕР_4 ).
Суддя Ю.С. Кучаковський