Справа № 570/1920/24
провадження № 2-о/570/20/2025
У Х В А Л А

04 листопада 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Кушнір Н.В.,

присяжних Баса П.С.,

Божка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Полюхович М.В.,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри,10) цивільної справи за заявоюОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , виконавчий комітет Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

у с т а н о в и в :

покликаючись, що її син ОСОБА_2 , який є інвалідом 1-ої групи довічно, потребує постійного догляду, заявник у поданій до суду 22 квітня 2024 року заяві просить:

- визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- встановити над ним опіку,

- призначити його опікуном заявника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з протоколом автоматичного визначення присяжних від 22 квітня 2024 року основними присяжними були визначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , запасні присяжні визначені не були.

30 жовтня 2025 року до суду надійшла заява від присяжного Божка О.В. про самовідвід, в якій він повідомив, що оскільки він є членом виконавчого комітету Шпанівської сільської ради та голосував за прийняття рішення про затвердження подання про можливість призначення опікуна ОСОБА_2 №156 від 26.06.2024, тому не може бути присяжним у вказаній справі.

Враховуючи достатність матеріалів справи для розгляду заяви, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про самовідвід без повідомлення учасників справи відповідно до ч.8 ст.40ЦПК України та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" особа, включена до списку присяжних, зобов`язана повідомити суд про обставини, що унеможливлюють її участь у здійсненні правосуддя, у разі їх наявності.

За вимогами ч. 4 ст. 66 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" увільнення від виконання обов`язків присяжного внаслідок відводу (самовідводу) у конкретній справі здійснюється в порядку, встановленому процесуальним законом або за поданням головуючого судді.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами ч.1, 2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід присяжного вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

За приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на складність і різноманітність цивільних справ, життєвих явищ, із ними пов`язаних, законодавець не став встановлювати вичерпний перелік для самовідводу судді. Перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, наведений у ст.36 ЦПК України не є вичерпним. Це пояснюється тим, що існують різноманітні життєві ситуації, які неможливо передбачити та спрогнозувати, саме тому закон не може містити вичерпного переліку. Необхідно зазначити, що «інші обставини», про які йде мова щодо суб`єктивних підстав відводу, можуть бути різні, вони можуть і не бути об`єктивними, які б реально свідчили про упередженість судді. Але закон не вимагає їх перевірки на відповідність даним критеріям ні суддею, ні іншими учасниками процесу. Достатньо лише, аби вони існували. Таким чином, процесуальний закон не наділяє повноваженнями сам суд встановлювати обставини, які б свідчили про його упередженість, та оцінювати ці обставини за своїм внутрішнім переконанням.

Отже, незважаючи на відсутність підстав для самовідводу за об`єктивним критерієм, однак з огляду на те, що присяжний голосував за прийняття рішення про затвердження подання про можливість призначення опікуна ОСОБА_2 та для того, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості присяжного під час розгляду даної справи, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду визначені ч.1 ст.353 ЦПК України, яка не передбачає оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду такої ухвали. Відповідно до п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом апеляційної інстанції, якщо скарга подана на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Згідно з ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, керуючись ст.36-40 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

задоволити самовідвід присяжного Божка Олександра Володимировича при розгляді цивільної справи за заявоюОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , виконавчий комітет Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Передати справу до канцелярії Рівненського районного суду Рівненської області для визначення іншого присяжного в порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Кушнір Н.В.

Присяжні Бас П.С.

Божок О.В.