Провадження № 2/752/6974/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого- судді -Машкевич К.В. , за участю секретаря - Зінченка Д.В., розглянувши клопотання представника відповідача про закриття провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 375 740. 07 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представник відповідача подав до суду клопотання про закриття провадження в справі, посилаючись на те, що така вимога позивачем пред`являлася до Київського міського відділення в справі Голосіївського районного суду м.Києва № 752/7626/22 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

19 вересня 2024 року в даній справі було ухвалено рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яке набрало законної сили.

Тобто, заявлений позов є спором між тими ж сторонами та з тих самих підстав і містить той самий предмет спору, а також включає той самий період, що і в справі № 752/7626/22, рішення в якій набрало законної сили.

Рішення суду позивачем у цій частині не оскаржувалося.

З урахуванням цього, на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, просить закрити провадження в справі.

31 липня 2025 року представник позивача подав заперечення проти закриття провадження в справі.

Зазначає, що вимога про стягнення середнього заробітку за час вимущеного прогулу в справі Голосіївського районного суду м.Києва № 752/7626/22 була заявлена саме до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, а не до відповідача - Київського міського відділення.

Скасування рішення суду в цій частині зумовило звернення до суду до належного відповідача з даними вимогами.

Просить відмовити в задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання та закриття провадження в справі, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №761/7978/15-ц зазначено, що необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України).

За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору.

Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Отже, позови мають повністю збігатися за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Предметом спору сторін у даній справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, пов`язаного з незаконним звільненням.

Незаконність звільнення позивача з роботи підтверджено рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 11 вересня 2024 року в спарві № 752/7626/22.

З рішення суду в даній справі вбачається, що в ній позивачем заявлялися вимоги до двох відповідачів: Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю та Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.

До Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю пред`являлася вимога лише в частині зобов`язання нарахувати та виплатити йому заборговану заробітну плату, а не середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку із незаконним звільненням.

Вимоги в цій частині в справі позивачем були заявлені до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, що і стало підставою для відмови в позові як до неналежного відповідача.

З урахуванням цього, визначені законом підстави для закриття провадження в справі відсутні.

Керуючись статтею 255 частини 1 пункту 3 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача Некротюк О.О. про закриття провадження в справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.В.Машкевич