Справа № 595/1458/25
Провадження № 2/595/557/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2025 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Швидкої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 102941035 від 15 листопада 2021 року у розмірі 22062,50 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 16562,50 грн сума заборгованості за відсотками; 500 грн - заборгованість за комісією, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 15 листопада2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 102941035. Вказаний договір укладено в електронній формі у особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОМ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно п.1.1. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2 кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п. 2.1 кредитного договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач також підтверджує, що умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. 16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16 липня 2024 року до договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 22062,50 грн, з яких 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 16526,50 грн сума заборгованості за відсотками, 500 грн сума заборгованості за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 16 липня 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 102941035 від 15 листопада 2021 року в розмірі 22062,50 грн.

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27 жовтня 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області через систему «Електронний суд» представником відповідача, адвокатом Ковалівським Б.В. подано відзив на позовну заяву, у якому представник вказує, що відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, вважає заявлені вимоги безпідставними, недоведеними та такими, що не ґрунтуються на належних доказах. Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Також, приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Разом з тим, жодним чином не підтверджено факт укладення зазначеного договору саме ОСОБА_1 . Договір не містить жодних даних про накладення електронного підпису, одноразового ідентифікатора або будь-якого іншого засобу автентифікації. У ньому відсутні відомості про спосіб підписання, дату та час підтвердження, електронний ідентифікатор користувача, IP-адресу чи лог-файли системи. Позивач лише формально стверджує, що договір було підписано відповідачем в електронній формі та що останній, нібито, ознайомився з його умовами в особистому кабінеті. Однак жодного доказу того, що ОСОБА_1 взагалі мав доступ до цього «особистого кабінету» або заходив у нього, не подано. В матеріалах справи відсутні технічні відомості про логіни, IP-адреси, пристрої чи номери телефонів, з яких могла здійснюватися авторизація. Доданий до позову паспорт споживчого кредиту №102941035 не містить підпису ОСОБА_1 і не підтверджує його волевиявлення. Також в матеріалах справи відсутні первинні документи, які повинні бути складені під час надання кредитних коштів ОСОБА_1 . Надана позивачем копія платіжного доручення №35214069 лише зазначає отримувачем коштів ОСОБА_1 , однак у документі не вказано номер банківської картки, на яку нібито було здійснено перерахування, а також відсутнє підтвердження фактичного зарахування цих коштів на рахунок відповідача. Отже, позивач не довів ні факту укладення кредитного договору, ні факту отримання коштів ОСОБА_1 . Таким чином, позивач не довів ані факту існування дійсного договору між сторонами, ані факту перерахування коштів на рахунок, який би належав відповідачу, що свідчить про відсутність предмета позову та безпідставність заявлених вимог. Крім того, як слідує з поданих позивачем розрахунків заборгованості ОСОБА_1 , він жодного разу не здійснював оплату по вищевказаному кредитному договору. У листопаді 2021 року ОСОБА_1 виявив втрату свого паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 . Зазначений паспорт використовувався ним рідко, тому точний момент його втрати встановити було складно. Лише у листопаді, під час перевірки особистих документів, відповідач помітив його відсутність. 23 листопада 2021 року ОСОБА_1 зареєстрував факт втрати паспорта в Українському бюро кредитних історій. Відповідна довідка підтверджує, що на вказану дату паспорт вважався втраченим і недійсним. З огляду на це, існує цілком обґрунтоване припущення, що укладення кредитного договору могло бути здійснено третіми особами із використанням викрадених або скомпрометованих персональних даних відповідача. На виконання вимог п. 8 ч. 3 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, повідомляє, що судові витрати, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, становлять 20 000 гривень на оплату послуг професійної правничої допомоги адвоката. Остаточний розрахунок витрат на правничу допомогу, із зазначенням фактичного обсягу виконаних робіт, участі адвоката у судових засіданнях та підготовки процесуальних документів, буде подано суду після ухвалення рішення у справі для вирішення питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141 ЦПК України. У зв`язку з наведеним, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовну.

29 жовтня 20254 року до суду через систему «Електронний суд» представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» подано відповідь на відзив, у якій представник позивача вказує, що ТОВ «ФК «ЄАПБ», детально ознайомившись з відзивом відповідача, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Укладання кожного кредитного договору відбувалось лише після введення відповідачем одноразового ідентифікатора, адже такий договір не міг бути укладений без застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договори в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Укладення кредитного договору було здійснено в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) товариства. Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на сайті товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Клієнт обирає персональний логін і пароль для входу в особистий кабінет. При підписанні документів на телефонний номер клієнта, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який клієнт зобов`язаний ввести на вебсторінці (далі -«електронний підпис одноразовим ідентифікатором»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи клієнта. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У заявці клієнт зобов`язаний вказати повні, точні і достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту. Заповнюючи заявку, клієнт дає свою згоду на передачу первісному кредитору своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану і його здатності виконати зобов`язання за договором. Первісний кредитор має право зателефонувати клієнту за телефонним номером, вказаним в заявці, як для підтвердження повноти, точності, достовірності зазначеної в заявці інформації, так і для отримання інших відомостей, які необхідні для прийняття рішення про надання кредиту. Сторони дійшли згоди, що всі завершені дії в особистому кабінеті в ІТС товариства визнаються вчиненими позичальником. При заповненні форм заявки позичальнику необхідно внести всі обов`язкові дані, включаючи ПІБ, ІПН, адресу, суму бажаного кредиту, реквізити банківської картки, номер мобільного телефону та ін. На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система первісного кредитора здійснює реєстрацію заявника на сайті первісного кредитора і формує особистий кабінет клієнта. Приймаючи заявку до розгляду, первісний кредитор не приймає на себе зобов`язання надати кредит. У разі прийняття позитивного рішення про видачу кредиту, первісний кредитор робить клієнту в особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови. Клієнт може прийняти (акцептувати) пропозицію укласти договір про надання фінансового кредиту або відмовитися від пропозиції. У випадку готовності клієнта прийняти пропозицію (оферту), клієнт натискає кнопку згоди, після чого клієнту надсилається смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який Клієнт має ввести у відповідне поле. У момент введення коду на сайті первісного кредитора клієнт направляє первісному кредитору електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане одноразовим ідентифікатором. Після вводу даного коду договір вважається підписаним. Тобто, для укладання кредитного договору необхідно здійснити певну послідовність дій направлених на реальне укладення договору та отримання коштів, нездійснення чи не завершення дії унеможливлює укладення договору. Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення кредиту за електронним договором є обов`язковим. Отже, позивачем доведено факт укладання відповідачем кредитного договору в електронній формі та підписання договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Зазначає, що перерахування коштів на платіжну карту відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. З метою забезпечення найвищого рівня безпеки проведення платежів PCI DSS, технологія карткових рахунків побудована таким чином, що в платіжних системах міститься лише перші шість та останні чотири цифри номеру карти. Інформацію про повний номер платіжної карти мають банки-емітенти платіжних карток (з параметрами: номер картки). Для цього необхідно надати відомості про транзакції, які містяться в інформаційній довідці/листі/квитанції наданого платіжним сервісом. За наданими параметрами Банк-емітент платіжної картки зможе повністю ідентифікувати отримувача. Враховуючи, що кредит було видано на платіжну картку позичальника, всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайром регулюються Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів». З метою надання вичерпної інформації по справі, просить поновити процесуальний строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи: платіжне доручення №35214069 від 15.11.2025. Також зазначає, що кредитний договір №102941035 був укладений 15.11.2021. Твердження відповідача щодо вчинення злочину шляхом незаконного отримання кредитних коштів на його ім`я не підтверджено належними та допустимими доказами, адже відповідач не звертався до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину. Лише припущення про ймовірне укладення договору третіми особами не є підтвердженням вчинення таких дій. З наданих відповідачем матеріалів вбачається, що суду не надано жодних належних доказів щодо відкриття кримінального провадження за заявою про вчинення кримінального правопорушення, про проведення слідчих дій, про результат проведення слідчих дій, про результат проведення досудового розслідування, про завершення досудового розслідування за заявою про вчинення злочину, відомостей про відкриття судової справи у кримінальному провадженні за фактом розгляду досудового розслідування згідно ч. 2 ст.283 КПК України, ч.2 ст.301 КПК України. Тобто, відповідачем не надано суду допустимих і належних доказів укладання даного кредитного договору третіми особами. Відповідач у відзиві на позовну заяву повідомляє, що розмір судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу адвоката складає 20000,00 грн. Відповідно до Постанови ВСУ у справі № 910/4201/19 від 07 вересня 2020 року, розумність розміру гонорару адвоката повинна встановлюватись судом на підставі поданих стороною доказів. Інша сторона має право клопотати про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат та доводити суду встановленими засобами доказування необхідність їх зменшення. Всі судові витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідачем суду не надано копію договору про надання правничої допомоги з додатками, акту приймання передачі послуг, копію квитанції про оплату послуг. Вартість правничої допомоги в сумі 20000,00 грн. з огляду на малозначність справи та складність написання відзиву є неспівмірним. Позивач не погоджується з таким розміром правової допомоги, адже їх розмір встановлений на власний розсуд та належним чином необґрунтований. Також, на думку позивача, вартість правової допомоги є значно завищеною та не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості. Враховуючи сукупність обставин цієї конкретної справи, розмір судових витрат у сумі 20000,00 грн є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг (підготовка відзиву не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому не підлягає задоволенню. З огляду на викладене просить прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи відповідь на відзив; відзив відповідача залишити без розгляду та задоволення; розгляд справи проводити за відсутності представника позивача; стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» понесені судові витрати; позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не з`явився, однак у прохальній частині позовної заяви та у відповіді на відзив просив суд розгляд справи здійснювати у відсутності представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просить суд розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову.

Оскільки сторони до суду не з`явилися, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У позовній заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ» та доданих до неї документів вказує, що 15 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальною «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 102941035, за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений в п.1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору. Позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше остаточного погашення заборгованості згідно п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах в строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п.1.2 договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 5000 грн.

Пунктами 1.3, 1.4 вказаного договору визначено, що кредит надається загальним строком на 25 днів з 15.112021. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 10.12.2021.

Згідно п. 1.5. договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити позичальник за цим договором (без врахування суми тіла кредиту) складає 2062,50 грн в грошовому виразі та 15,382.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 7062,50 грн.

Пунктом 1.5.2. договору визначено, що проценти за користування кредитом: 1562,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до пункту 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка складає 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно п. 2.1. договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Вказаний договір укладено в електронній формі у особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 договору).

Додатком № 1 до Договору про споживчий кредит № 102941035 є графік платежів, зі змісту якого вбачається: дата видачі кредиту: 15.11.2021, дата платежу 10.12.2021 (25 днів); сума кредиту 5000,00 грн, проценти 1562,50 грн, комісія за надання кредиту 500 грн. Загальна вартість кредиту 7062,50 грн. Також додатком №2 до даного договору є паспорт споживчого кредиту.

Згідно платіжного доручення №35214062 ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 на кредитний рахунок № НОМЕР_2 кошти в сумі 5000 грн.

16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання та іншими платежами згідно кредитних договорів, за наявності, право одержання на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

За змістом Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, який складено 16 липня 2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 34831, після чого, з урахуванням п. 1.2. Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, від клієнта до фактора переходять Права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 22062,50 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 16562,50 грн сума заборгованості за відсотками; 500 грн сума заборгованості за комісією.

Копії розрахунку заборгованості за кредитним договором від первісного кредитора, який значиться в додатку до позовної заяви під №4, матеріали справи не містять, та наявна копія відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 102941035 від 15 листопада 2021 року за період з 15.11.2021 по 08.02.2022.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 категорично заперечує, що укладав вищевказаний кредитний договір та отримував кредитні кошти.

Крім того, як слідує з поданої позивачем відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 102941035 від 15 листопада 2021 року, за період з 15.11.2021 по 08.02.2022 ОСОБА_1 жодного разу не здійснював оплату по вищевказаному кредитному договору.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положенням статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний кредитний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до частини першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.

Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19.

Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно статті 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Суд, досліджуючи кредитний договір № 102941035 від 15 листопада 2021 року враховує, що такий укладався в електронній формі шляхом накладення електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. В кредитному договорі зазначений номер мобільного телефону ( НОМЕР_3 ).

Разом з тим матеріали справи не містять доказів, що під час укладення кредитного договору ОСОБА_1 проходив верифікацію та що останній користувався вищевказаним номером телефону, оскільки при оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Також в матеріалах справи відсутні первинні документи, які повинні бути складені під час надання кредитних коштів ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять та позивачем не доведено належними доказами наявність та розмір заборгованості ОСОБА_1 як перед ТОВ «МІЛОАН», так і перед новим кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 102941035 від 15.11.2021 року.

Крім того, представником відповідача надано витяг із Українського бюро кредитних історій, з якого вбачається, що 23.11.2021 зареєстровано втрату паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .

Беручи до уваги наведене та дослідивши кредитний договір № 102941035 від 15 листопада 2021 року, суд встановив, що договір не підписаний ОСОБА_1 , оскільки не містить ані алфавітно-цифрової послідовності, передбаченої законом для одноразового ідентифікатора, ані електронного, ані електронного цифрового підпису, ані аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) позичальника.

Матеріали справи також не містять даних про те, що особа ОСОБА_1 був належним чином ідентифікований при його реєстрації в ІТС відповідними електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису.

Тобто, в матеріалах справи відсутні докази щодо укладення кредитного договору з використанням власних персональних даних ОСОБА_1 на отримання кредитних коштів.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом вказав, що ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі та на підтвердження перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів надав копію платіжного доручення №35214069, в якому зазначено, що відповідачу було перераховано кошти у сумі 5000 грн. на кредитний рахунок № 537541ХХХХХХ905.

Разом з тим, матеріали справи, зокрема умови кредитного договору не містять відомостей щодо належності відповідачу вказаного карткового рахунку.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, п. 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі №904/2104/19).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 102941035 від 15 листопада 2021 року в загальному розмірі 22062,50 грн, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 133, 140, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Л. І. Созанська