РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2025 року Володимирський міський суд Волинської області у складі головуючого судді Пустовойт Т.В., при секретарі судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

У С Т А Н О В И В:

В червні 2025 позивачка звернулась до суду з позовом до Володимирської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначила, що згідно договору міни № 389/12 від 23.09.1998 квартира АДРЕСА_1 , в цілому на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тобто кожному належить по 1/2 частки квартири, відповідно до ст. 370 ЦК України.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 , спадщину після її смерті ніхто не оформляв, так як в квартирі залишився проживати син померлої, він же її батько (позивачки ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 )

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого спадщину за заповітом, яка складається з 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , прийняв син позивачки ОСОБА_5 .

Після смерті батька ОСОБА_2 , в квартирі серед речей був виявлений заповіт її баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, що належну їй на праві приватної власності частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , заповідає своїй онуці, позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка зазначила, що в установлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, оскільки не знала про наявність спадкового майна. Про ці обставини дізналась нещодавно і випадково.

Просить визначити їй додатковий строк в один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на пропуск строку з поважних причин.

В судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляду справи за її відсутності, позов підтримала повністю, просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про завершення розгляду справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову за наявними в матеріалах справи доказами.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76ЦПКУкраїни, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено наступні фактичні обставини.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 16.11.1990, позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочкою ОСОБА_2 , який згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер.

19.05.1990 ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 , актовий запис №123, та змінила прізвище на « ОСОБА_8 », згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 16.11.1990, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином позивачки.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Актовий запис про смерть № 205 від 10.05.2006.

Судом встановлено, що із копії договору № 389/12 міни нерухомістю від 23.09.1998, зареєстрованому в реєстрі за № 452, реєстраційного посвідчення Волиньского бюро технічної інвентаризації серії ЮФ № 01074 від 19.10.1998 і технічного паспорту на квартиру виготовленого станом на 14.10.1998, вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в цілому на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що згідно копії заповіту зареєстрованим в реєстрі за Р№ 558, посвідченим приватним нотаріусом Велимчаницею А.І., ОСОБА_3 зробила таке заповітне розпорядження, належну їй на праві приватної власності частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З позовної заяви вбачається, що своєчасно прийняти спадщину після смерті своєї баби позивачка не змогла, оскільки не знала про наявність спадкового майна. Про ці обставини дізналась нещодавно і випадково.

Стосовно вимог про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини та його поновлення суд виходить з наступного.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на вказані фундаментальні права і гарантії, серед яких основоположним є право приватної власності, які гарантуються кожній особі як основним законом України так і міжнародним нормативним актом, суд зобов`язаний належним чином перевіряти докази, що надані позивачем в обґрунтування його права власності, та сприяти захисту такого права.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Позивачка зазначає, що дійсно не звернулась до нотаріальної контори у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, оскільки до недавнього часу не знала про те, що її баба залишила заповіт, в якому заповіла їй частину квартири.

Судом встановлено, що крім позивачки інших спадкоємців немає.

Отже, суд, оцінюючи причини неприйняття спадщини позивачкою у встановлений законом строк, повинен врахувати також й принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Враховуючи наведені норми, суд повинен враховувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому, з урахуванням встановлених обставин по справі, позиції відповідача, поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини є доведеною та обґрунтованою, внаслідок чого позов підлягає задоволенню та наданню позивачам додаткового строку в один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 81, 89, 234, 256, 263-265 ЦПК України, ст.ст.392, 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Володимирської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в 1 (один) місяць від дня набрання законної сили судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ