Справа № 195/1084/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

03.11.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Омеко М.В., за участі секретаря судового засідання Мартинової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Гринь Ірина Володимирівна до Марганецької об`єднаної територіальної громади в особі Марганецької міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, третя особа: приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблова Надія Федорівна,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, адвокат Гринь І.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, представник позивача вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Добра Надія Томаківського району Дніпропетровської області помер позивача рідний батько - ОСОБА_2 .

Зареєстроване місце постійного проживання ОСОБА_2 на час смерті було будинок АДРЕСА_1 .

Померлому ОСОБА_2 належало домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 та належала земельна ділянка площею 0,18 га, цільове призначення присадибна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Також померлому ОСОБА_2 належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 .

Померлий ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_4 .

На час смерті ОСОБА_2 разом з померлим у домоволодінні АДРЕСА_1 проживала його дружина ОСОБА_3 , а також його донька ОСОБА_1 .

За життя ОСОБА_2 заповіт не склав.

Так після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

Спадкоємцями за законом померлого ОСОБА_2 були його дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_1 у рівних долях.

Дружина ОСОБА_3 успадкувала:

- частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- частини земельної ділянки площею 0,18 га, цільове призначення присадибна ділянка, розташована за адресою АДРЕСА_1 у порядку спадкування на законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 1/6 частини квартири АДРЕСА_2 у порядку спадкування на законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Донька, позивач ОСОБА_1 успадкувала:

- частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- частини земельної ділянки площею 0,18 га, цільове призначення присадибна ділянка, розташована за адресою АДРЕСА_1 у порядку спадкування на законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 1/6 частини квартири АДРЕСА_2 у порядку спадкування на законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У березні 2008 року ОСОБА_3 та позивач, як спадкоємці першої черги у строк відповідно до ст. 1261 ЦК звернулись до Приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблової Н.Ф. з метою прийняття спадщини. Оскільки ОСОБА_3 та Позивач були необізнані про порядок прийняття спадщини, то їм пояснили, що вони мають збирати відповідні підтверджуючі документи та їх подати до нотаріуса, а строки на збір документів необмежені. Довіряючи фахівцям нотаріальної контори Шуліка Т.М та Позивач вважали, що можуть подати заяви про прийняття спадщини у будь-який час не пропустивши при цьому строк.

ОСОБА_3 за життя право власності на спадкове майно не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 заповіт не склала, після її смерті відкрилась спадщина.

Спадкоємцем за законом померлої ОСОБА_3 є донька ОСОБА_1 .

Таким чином позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 та шуліки ОСОБА_5 .

Померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 за життя із заявою про прийняття/відмову прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 не зверталась до уповноважених органів, й право власності на спадкове майно не оформила.

27.03.2025 Позивач звернувся до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Проте, приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину з причин пропуску строку, наданого для прийняття спадщини.

На підставі чого позивач була змушена звернутися д осуду з даними позовними вимогами.

05.09.2025 року ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області було відкрито провадження.

В судове засідання позивач по справі ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи не зявилась. Проте від її представника, адвоката Гринь І.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити.

Відповідач Марганецької об`єднаної територіальної громади в особі Марганецької міської ради будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились, причини своєї неявки суду не повідомили.

Третя особа, приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблова Надія Федорівна надіслала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу вимог ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з цього часу виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 УК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року по справі № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини колегія суддів враховує прецедентну практику Європейського Суду з прав людини.

Стала практика ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Згідно роз`яснень, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом було встановлені наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Добра Надія .

Зареєстроване місце постійного проживання ОСОБА_2 на час смерті було будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією, наведеною у довідці старости Новокиївського старостинського округу №180 від 16.08.2024.

ОСОБА_2 належало домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.08.1994, зареєстровано у реєстрі за №1135 (номер спадкової справи №20-1994), зареєстровано у Марганецькому інвентарбюро 08.08.1994, зареєстровано у Виконкомі Новокиївської сільради 30.09.1994. Державна реєстрація права власності на домоволодіння у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не здійснено.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №000283, довідки виконкому Марганецької міськради №181 від 16.08.2024 померлому ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 0,18 га, цільове призначення присадибна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Державна реєстрація права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не здійснено.

Згідно Свідоцтва про власність на житло від 03.05.1993 року, зареєстрованого 17.05.1993 Марганецькому БТІ, померлому ОСОБА_2 належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 . Державна реєстрація права власності на квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не здійснено.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 16.04.1969, виданого Новокиївською сільрадою Томаківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

На час смерті ОСОБА_2 разом з померлим у домоволодінні АДРЕСА_1 проживала його дружина ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою №180 від 16.08.2024, виданої старостою Новокиївського старостинського округу та даними з погосподарської книги №8, а також його донька ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою №89 від 10.03.2025, виданої старостою Новокиївського старостинського округу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , про що 12.04.2019 складено відповідний актовий запис №274 й підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 12.04.2019 Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Згідно Свідоцтва про власність на житло від 03.05.1993 року, зареєстрованого 17.05.1993 Марганецькому БТІ, померлій ОСОБА_3 належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до чч. 1, 3 , 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблової Н.Ф. від 17.10.2025 року № 559/01-16 спадкові справи після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заводились.

Судом встановлено, що позивач постійно проживав з померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, що підтверджується відповідними довідками, а відтак позивач вважається таким, що прийняв спадщину, проте нотаріусом відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину з причин пропуску строку, наданого для прийняття спадщини

Суд вважає обґрунтованими доводи позивачки про те, що у зв`язку смертю спадкодаців позивач займалася оформленням довідок про склад родини, реєстраційних даних спадкодавців, витягів з державного реєстру прав, однак через об`єктивні поважні причини, зокрема складні життєві обставини відсутність постійного матеріального забезпечення, тяжкий стан здоров`я, також враховуючи введений воєнний стан, запроваджений на території України з 22 лютого 2022 року, та впровадженні на території Марганецької ОТГ активних бойових дій реєстри про вчинення нотаріальних дій були закриті, що унеможливило своєчасне звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, вищевказані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тобто позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі та визначити додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 200, 206, 247, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1269, 1272 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Гринь Ірина Володимирівна до Марганецької об`єднаної територіальної громади в особі Марганецької міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, третя особа: приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблова Надія Федорівна задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном на 2 (два) місяці з часу набрання законної сили даним рішенням суду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Суддя: М. В. Омеко