Справа № 202/8452/25
Провадження № 2/202/4692/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю: секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2025 року представник ТОВ «ФК «ЕЙС» - Поляков О. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 529355752 від 20.01.2023 року в загальному розмірі 27067,10 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.01.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 529355752 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Кредитор свої зобов`язання виконав та надав боржнику у користування грошові кошти у сумі 5500 грн.. Разом з тим, ОСОБА_1 свої зобов`язання з повернення коштів у встановлений договором строк не виконала, у зв`язку з чим за останньою утворилась заборгованість в сумі 27067,10 грн., яка складається з наступного: 5500 грн. - заборгованість по кредиту; 21567,10 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

В подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року та акту приймання-передачі реєстру боржників, укладеного на виконання умов договору факторингу, перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОФ «Таліон плюс».

На підставі Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року та акту приймання-передачі реєстру боржників, укладеного на виконання умов договору факторингу, перейшло від ТОФ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК Онлайн фінанс».

На підставі Договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 року та акту приймання-передачі реєстру боржників, укладеного на виконання умов договору факторингу, перейшло від ТОВ «ФК Онлайн фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс».

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 умови кредитного договору № 529355752 від 20.01.2023 року щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Ейс» за даним Договором в розмірі 27067,10 гривень, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» дану суму, а також понесені судові витрати.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 02.09.2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.

Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, натомість в прохальній частині позову зазначив, що просить розглянути справи за без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору позики, які регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що 20.01.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 529355752 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Кредитний договір № 529355752 від 20.01.2023 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV56ТМ9.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору сума Кредиту складає: 5500.

Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти згідно графіку платежів за ставкою 2,1 % від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом.

В паспорті споживчого кредиту сторони узгодили основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, іншу додаткову інформацію та важливі правові аспекти.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав умови кредитного договору та перерахував на картковий рахунок позичальника 5500 гривень.

В порушення умов кредитного договору відповідач неналежним чином не виконала свої зобов`язання, у зв`язку з чим за нею перед кредитодавцем виникла заборгованість, розмір якої, відповідно до наданого розрахунку складає 27067,10 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4750,00 грн.; заборгованість за відсотками 21567,10грн.

В подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року та акту приймання-передачі реєстру боржників, укладеного на виконання умов договору факторингу, перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОФ «Таліон плюс».

На підставі Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року та акту приймання-передачі реєстру боржників, укладеного на виконання умов договору факторингу, перейшло від ТОФ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК Онлайн фінанс».

На підставі Договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 року та акту приймання-передачі реєстру боржників, укладеного на виконання умов договору факторингу, перейшло від ТОВ «ФК Онлайн фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс».

Таким чином, станом на день звернення позивача до суду, за відповідачем наявна непогашена заборгованість за Договором № 529355752 від 20.01.2023 року в розмірі 27067,10 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за Договором № 529355752 від 20.01.2023 року, в ході розгляду справи відповідачем не оспорювався.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФК «Ейс», яке є правонаступником кредитодавця, в загальному розмірі 27067,10 гривень.

Враховуючи викладене, оскільки доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 529355752 від 20.01.2023 року в загальному розмірі 27067,10 гривень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

09.07.2025 року між ТОВ «ФК «Ейс» і Адвокатським об`єднанням «Тараненко та партнери» укладено Договір про надання правничої допомоги від 09/07/25/01 року та додаткову угоду № 0 до даного договору.

Обсяг виконаних робіт визначений в Акті прийому-передачі наданих послуг від 17.07.2025 року, згідно з яким, позивачу надано правову допомогу на суму 7000,00 гривень.

Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Також, за звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № 23040 від 29.08.2025 року.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позов підлягає задоволенню, у відповідності до ст.ст. 137,141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 16, 526-530, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , місцезнаходження: 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19 оф. 2005, заборгованість за кредитним договором № 529355752 від 20.01.2023 року в загальному розмірі 27067,10 гривень, з яких: 5500 гривень заборгованість за кредитом (прострочене тіло кредиту); 21567,10 гривень заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , місцезнаходження: 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19 оф. 2005, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі, якщо повне рішення не було вручено позивачу у день його проголошення або складення, останній право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Мачуський