Справа № 643/3587/13-ц
Провадження № 6/643/315/25
УХВАЛА

29.10.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кашуби Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», заінтересовані особи ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», про заміну сторони її правонаступником, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа, -

у с т а н о в и в :

Стислий зміст вимог заяви та доводів заявника

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» звернувся до суду із заявою, в якій просить: 1) замінити стягувача ПАТ «Фідобанк» його правонаступником - ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому документі №643/3587/13-ц, виданому Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості в розмірі 69 777,88 грн.; 2) поновити ТОВ «Консалт Солюшенс» строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа №643/3587/13-ц, виданого Московським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості в розмірі 69 777,88 грн; 3) видати ТОВ «Консалт Солюшенс» дублікат виконавчого документа №643/3587/13-ц, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості в розмірі 69 777, 88 грн.

В обґрунтування заяви посилався, що 20.06.2013 рішенням Московського районного суду м.Харкова у справі №643/3587/13-ц було задоволено позов ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором №Э_164/23_07 від 24.05.2007 в сумі 68 872,46 грн та судові витрати в розмірі 905,42 грн. 19.01.2021 було проведено електронний аукціон №UA-EA-2020-12-23-000001-b за лотом №GL1N019277, переможцем в якому було визнано ТОВ «Консалт Солюшенс». 03.02.2021 між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір №GL1N019277_204/1 про відступлення прав вимоги, за яким банк відступає новому кредиторові належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених в додатку №1 до договору. Зазначив, що відповідно до змісту п. 399 додатку №1 до договору №GL1N019277_204/1 про відступлення права вимоги від 03.02.2021 до ТОВ «Консалт Солюшенс перейшло право вимоги, у тому числі, до ОСОБА_1 за кредитним договором №Э_164/23_07 від 24.05.2007. З огляду на наведене, просить замінити ПАТ «Фідобанк» у виконавчому документі його правонаступником ТОВ «Консалт Солюшенс».

В обґрунтування поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та обставин втрати виконавчого документа представник ТОВ «Консалт Солюшенс» посилався, що на запит ТОВ «Консалт Солюшенс» Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області СМУМЮ повідомило, що у Салтівському ВДВС у м.Харкові СМУ МЮ перебували виконавчі провадження №39474159 та №41266872 (повторне пред`явлення до виконання) з примусового виконання виконавчого документа №643/3587/13-ц, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості в розмірі 69 777,88 грн., які були завершені на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 та п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 20.08.2013 та 29.07.2015. Посилався, що строк пред`явлення виконавчого документа №643/3587/13-ц, виданого Московським районними судом м. Харкова щодо боржника ОСОБА_1 сплинув 29.07.2016. Зазначив, що з відповіді Салтівського відділу ДВС у м. Харкові СМУ МЮ від 18.04.2025 стало відомо, що строк зберігання виконавчих проваджень №39474159 та №41288872 з примусового виконання виконавчого документа №643/3587/13-ц закінчився, у зв`язку з чим надати копії будь-яких процесуальних документів у вказаних виконавчих провадженнях неможливо. Як на думку заявника, наявні всі підстави вважати, що попередній кредитор - ПАТ «Фідобанк» постанови про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні та оригіналу вказаного виконавчого документа не отримував, виконавчі документи на примусовому виконанні в органах виконавчої служби не перебувають, у попереднього кредитора вони відсутні, та до нового кредитора не передавалися, що свідчить про їх втрату. Зазначає, що оскільки стягувач постанови про повернення виконавчого документа не отримував, то й перебіг строків на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання не почався, у зв`язку з чим існує потреба у встановленні цих строків судом. Щодо видачі дубліката виконавчого документа зазначає, що ТОВ «Консалт Солюшенс» не отримувало від ПАТ «Фідобанк» оригіналу виконавчого документа, що свідчить про втрату виконавчого листа та змушує заявника звертатися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа.

Аргументи учасників справи

Будь-яких заяв або клопотань від учасників справи не надійшло.

Рух справи

Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 12 вересня 2025 року прийняв до провадження заяву ТОВ «Консалт Солюшенс», заінтересовані особи ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», про заміну сторони її правонаступником, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа, призначив судове засідання.

Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 17 вересня 2025 року задовольнив заяву представника заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» - адвоката Воронцової Я.В. про її участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Представник заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, 20.10.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Консалт Солюшенс».

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Фідобанк» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, ураховуючи, що учасники справи повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви, вважає за можливе проводити її розгляд за їх відсутності.

Ураховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2013 у справі №643/3587/13-ц задоволено позовні вимоги ПАТ «Фідобанк», стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором №Э_164/23_07 від 24.05.2007 в сумі 68872,46 грн та судові витрати в розмірі 905,42 грн (а.с. 18-20).

19.01.2021 проведено електронний аукціон №UA-EA-2020-12-23-000001-b за лотом №GL1N019277, власником якого є ПАТ «Фідобанк», за наслідками проведення якого переможцем було визнано ТОВ «Консалт Солюшенс» (а.с. 21-22).

03.02.2021 між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір №GL1N019277_204/1 про відступлення прав вимоги (надалі - Договір), за яким банк відступає новому кредиторові належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених в додатку №1 до договору (а.с. 23-26).

Згідно з умовами п. 5 Договору Новий кредитор підтверджує, що в момент укладення цього Договору отримав від Банку усі наявні в Банку документи, що підтверджують право вимоги до Боржників.

Відповідно до умов п. 10 Договору новий кредитор підтверджує, що до моменту укладення цього Договору ознайомився з фактичним станом заборгованості за Основними договорами, змістом Основних договорів та зауважень до них не має і приймає усі ризики, пов`язані із Основними договорами та Правами вимоги. Новий кредитор самостійно несе ризики, пов`язані із порушенням зазначених у цьому пункті Договору гарантій та запевнень.

Згідно з копією акту приймання-передачі оригіналів документів до договорів про відступлення прав вимоги, у тому числі, до договору №GL1N019277_204/1 від 03.02.2021 ПАТ «Фідобанк» передав, а ТОВ «Консалт Солюшенс» прийняв Кредитну справу №№Э_164/23_07 від 24.05.2007 в одному томі, у тому числі, кредитний договір №Э_164/23_07 від 24.05.2007 з додатками та договір застави №Э_164/23_07-ДЗ від 24.05.2007 (а.с. 36-39).

У п. 4 Договору сторонами погоджено, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти в сумі 13901,23 грн.

Відповідно до змісту Протоколу електронного аукціону №UA-EA-2020-12-23-000001-b від 19.01.2021 за лотом №GL1N019277, сума, яка підлягає сплаті переможцем банку-замовнику становить 1 837 092,44 грн.

Згідно з платіжним дорученням №55 від 28.01.2021 ТОВ «Консалт Солюшенс» сплатило на користь ПАТ «Фідобанк» суму 1 837 092,44 грн, призначення платежу оплата за лот №GL1N019277, прот №UA-EA-2020-12-23-000001-b від 19.01.2021 (а.с. 30).

На адвокатський запит представника заявника від 28.03.2025 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області СМУ МЮ 02.04.2025 повідомило, що Салтівським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчі провадження №39474159, №41266872 з примусового виконання виконавчого документа №643/3587/13-ц, виданого Московським районним судом м. Харкова, були закінчені на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, п. 7 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» 29.08.2013 та 29.07.2015 (повторне пред`явлення) відповідно (а.с. 35).

На адвокатський запит представника заявника від 11.04.2025 №КР/399/11/04/25ФДБ про надання інформації і документів, Салтівський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮУ надав відповідь №78568 від 18.04.2025, згідно з якою, на примусовому виконанні в Московському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження №39474159 з виконання виконавчого листа №643/3587/13-ц, виданого 01.08.2013 Московським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» суму в розмірі 69 777,88 грн. 16.08.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 29.08.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції 1999 року). Зазначено, що на примусовому виконанні в Московському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження №41266872 з виконання виконавчого листа №643/3687/13-ц, виданого 01.08.2013 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» загальної заборгованості 69 777,88 грн. 13.12.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 29.07.2015 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції 1999 року). Повторно виконавчий лист №643/3587/13-ц на виконання Відділу не надходив та на виконанні не перебуває (а.с. 40-41).

На адвокатський запит представника заявника від 23.04.2025 №КР/399/11/04/25ФДБ Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПУАТ «Фідобанк» з ринку у відповіді від 24.04.2025 повідомив, що на адресу для листування Фонду та/або ПУАТ «Фідобанк» оригінал виконавчого листа по справі №643/3587/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 не надходив (а.с. 42).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Вирішуючи питання про заміну стягувача ПАТ «Фідобанк» його правонаступником ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому документі, суд керується таким.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як убачається з матеріалів справи, за наслідками проведеного 19.01.2021 електронного аукціону №UA-EA-2020-12-23-000001-b за лотом №GL1N019277, власником якого є ПАТ «Фідобанк», ТОВ «Консалт Солюшенс» був визнаний переможцем.

03.02.2021 між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір №GL1N019277_204/1 про відступлення прав вимоги, за яким банк відступає новому кредиторові належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених в додатку №1 до договору. Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений печатками, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо розірвання або визнання недійсним вказаного договору про відступлення прав вимоги.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України унормовано, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, судом установлено, що ПАТ «Фідобанк» відступило ТОВ «Консалт Солюшенс», а ТОВ «Консалт Солюшенс» набуло право вимоги, в тому числі, до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №Э_164/23_07 від 24.05.2007.

Правилами п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Положеннями ст. 129 Конституції України гарантовано обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження.

Як це гарантовано положеннями ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з п. 9 ст. 129 Конституції України до однієї з основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що закріплено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, беручи до уваги, що від ПАТ «Фідобанк» до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 , суд вважає за можливе замінити стягувача ПАТ «Фідобанк» його правонаступником - ТОВ «Консалт Солюшенс».

Що стосується вимог ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, то суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі №474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі №2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2020 року, прийнятій у справі №127/2-3538/10, виснував, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі №2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент видачі виконавчих листів) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема, інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

За змістом ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент видачі виконавчих листів) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Правилами ч. 5 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року закріплено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Як убачається з матеріалів справи, 29.08.2013 державним виконавцем Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області було повернуто виконавчий лист №643/3587/13-ц від 01.08.2014 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, та 29.07.2015 - на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з тим, що майно боржника не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку (у відповідній редакції Закону).

Таким чином, пред`явленням виконавчого документа до виконання перебіг даного строку було перервано і з 29.07.2015 розпочався перебіг нового річного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який закінчився 29.07.2016.

Отже, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа на виконання рішення Московського районного суду м. Харкова закінчився 29.07.2016 до набрання законної сили Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року, який набрав законної сили 05.10.2016 та яким було встановлено нові строки пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно з висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження № 14-308цс19), пропуск стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Так, суд за наслідками розгляду даної справи дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з огляду на те, що рішення у справі Московським районним судом м. Харкова було ухвалено 20.06.2013. Постановою державного виконавця від 29.07.2015 виконавчий документ був повернутий стягувачу, докази звернення первісного кредитора ПАТ «Фідобанк» із запитом про хід виконавчого провадження до закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в матеріалах справи відсутні, будь-яких доказів того, що в період часу із 2015 по 2025 рік стягувачі (як новий, так і первісний) були позбавлені можливості звернутися до виконавчої служби із запитом про хід виконавчого провадження, заявником суду не надано.

Оскільки первісний стягувач ПАТ «Фідобанк» звернувся до державної виконавчої служби із заявами про відкриття виконавчих проваджень у 2013 та 2015 роках, за наслідками таких звернень були відкриті виконавчі провадження, відтак, був обізнаний про перебування виконавчого листа у Московському відділі державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ у Харківській області.

Крім того, при укладенні договору про відступлення прав вимоги від 03.02.2021, заявник мав можливість з`ясувати у ПАТ «Фідобанк» інформацію щодо того, чи були пред`явлені до виконання виконавчі листи та чи здійснюється за ними виконавче провадження.

Крім того, як це було погоджено ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» в п. 10 Договору про відступлення прав вимоги, новий кредитор підтверджує, що до моменту укладення цього Договору ознайомився з фактичним станом заборгованості за Основними договорами, змістом Основних договорів та зауважень до них не має і приймає усі ризики, пов`язані із Основними договорами та Правами вимоги. Новий кредитор самостійно несе ризики, пов`язані із порушенням зазначених у цьому пункті Договору гарантій та запевнень.

Отже, суд уважає, що наявні при матеріалах справи докази та посилання ТОВ «Консалт Солюшенс» у заяві на те, що стягувач не отримував після повернення виконавчий лист №643/3587/13-ц підтверджують лише те, що після надсилання оригіналу виконавчого листа до Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області у 2014 році та його повернення у 2015 році стягувач лише через десять років проявив інтерес до стану виконання рішення суду на його користь.

У заяві ТОВ «Консалт Солюшенс» відсутні обґрунтовані доводи з посиланням на відповідні докази про те, що упродовж десяти років існували об`єктивні, непереборні та істотні труднощі, які перешкоджали стягувачу у виконавчому провадженні отримати інформацію про стан виконання рішення суду.

Водночас, за приписами ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, як учасник виконавчого провадження, має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, має право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторони виконавчого провадження зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стягувач не пояснив та не обґрунтував, що перешкоджало йому з липня 2015 року (після повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання) до липня 2025 року, з урахуванням принципу добросовісності і обов`язку сумлінно користуватися своїми правами, поцікавитися станом виконання судового рішення. На переконання суду, отримання стягувачем інформації про повернення виконавчого листа через десять років після пред`явлення його до виконання за відсутності будь-яких доказів про вжиття стягувачем заходів, які б свідчили про його заінтересованість у виконанні рішення суду на його користь, не є поважною причиною для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа для виконання.

Відтак, суд вважає безпідставними посилання заявника на те, що він був необізнаний про хід виконавчих проваджень, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що у період з 2015 року по 2025 рік стягувач (як первісний, так і новий) цікавився ходом виконавчих проваджень матеріали справи не містять.

Матеріали справи не містять доказів вчинення відповідних дій стягувачем, тоді як правомірність очікування виконання рішення суду цілком залежала від дій заявника.

Жодної обставини, яка б унеможливила реалізацію стягувачем своїх прав у процесі примусового виконання судового рішення Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2013 у справі №643/3587/13-ц заявником не наведено.

Отже, строк для подання виконавчого листа у справі №643/3587/13-ц до примусового виконання був пропущений стягувачем, наявність поважних причин пропуску цього строку заявником не доведено.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

За правилами ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За змістом ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на наведене вище, суд доходить висновку, що заявником не надано доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа у справі №643/3587/13-ц до виконання, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та про видачу дублікату виконавчих листів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 5, 12, 13, 81, 259, 260, 353, 433 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», заінтересовані особи ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», про заміну сторони її правонаступником, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа, - задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» його правонаступником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 20.06.2013 у справі №643/3587/13-ц.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повне судове рішення у формі ухвали складено 29 жовтня 2025 року.

Суддя : Я.Ю. Семенова