П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 жовтня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря Голубєвої Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Венеція», в інтересах якого діє адвокат Олійник Роман Богданович, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2025 року (головуючий суддя Куцкір Ю.Ю.) у справі № 303/10157/24 за позовом ТзДВ «Венеція» до приватного підприємства телерадіокомпанія «Перший кабельний», та ОСОБА_1 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2024 року Товариство з додатковою відповідальністю «ВЕНЕЦІЯ», в інтересах якого діє адвокат Олійник Р.Б. звернулося в суду із позовною заявою до приватного підприємства телерадіокомпанія «Перший Кабельний» та ОСОБА_1 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ» є юридичною особою, директором якого є ОСОБА_2 . Учасниками товариства «Венеція» є відповідач ОСОБА_1 з часткою 0,81% та ОСОБА_3 з часткою 99,19%. При цьому ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ» є власником майнового комплексу ресторану «Венеція», на підтвердження чого позивачем додано довідку №335265527 від 11.06.2023.

Позивач вказує, що приміщення майнового комплексу без згоди власника протягом тривалого часу незаконно займали особи, які є засновниками та членами громадської організації «Волонтерський хаб «Венеція». Керівником вказаної громадської організації є колишній директор позивача Афанасєв А.В. (був директором до 16.12.2021). При цьому, ОСОБА_1 під час обіймання ним посади директора, одноосібно мав доступ до приміщень ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ» та після звільнення його з посади не забезпечив його повернення органам управління товариства, а в подальшому, після початку війни, створив та очолив громадську організацію під назвою ГО «Волонтерський хаб «Венеція», яку зареєстрував за адресою майнового комплексу ресторану «Венеція»: Закарпатська область, м.Мукачево, вул.Космонавта Беляєва, буд.2, на що у нього не було правових підстав.

Вказує, що у зв`язку із цими обставинами позивач був змушений звернутися до Господарського суду із позовом до ГО «Волонтерський хаб «Венеція» про усунення перешкод у користуванні приміщенням та його звільнення. Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2022 у справі №907/636/22, що набрало законної сили 07.12.2022, позов ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ» було задоволено повністю та зобов`язано ГО «Волонтерський хаб «Венеція» звільнити приміщення комплексу нежитлової нерухомості ресторану «Венеція», що належить на праві власності ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ».

Зазначає, що 02.03.2023 працівники відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) із залученням працівників поліції проводили виконавчі дії за адресою: АДРЕСА_1 по виконанню рішення Господарського суду Закарпатської області від 09 листопада 2022 р. по справі №907/636/22. Однак, у зв`язку із протиправним перешкоджанням представників ГО «Волонтерський Хаб «Венеція», цього дня рішення суду про усунення перешкод виконане не було.

Стверджує, що цього ж дня Приватне підприємство телерадіокомпанія «Перший кабельний» (логотип «Телеканал «Перший кабельний») (Відповідач 1) на власному веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 (посилання: https://1-tv.com.ua/zhyttia/reyderske-zakhoplennia-umukachevi-volonteriv-venetsii-vyhaniaiut-iz-prymishchennia-video/), на власному каналі в мережі Youtube (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_2 та на власній сторінці в мережі Facebook (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_3 опублікувало сюжет « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в якому ОСОБА_1 висловив неправдиву і таку, що порочить ділову репутацію ТДВ «Венеція» інформацію, зокрема:

- в кадрі ОСОБА_4 , звертаючись до державних виконавців, каже « … там єсть все признакі шахрайства і корупції … » (час у сюжеті 3 хв. 10 с.)

- в кадрі ОСОБА_4 , звертаючись до державних виконавців, каже «… то что Ви делаете ето часть рейдерской преступной схеми …» (час у сюжеті 3 хв. 20 с.).

Вказує, що 25.04.2023 працівники відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), залучивши працівників поліції повторно прибули за адресою: АДРЕСА_1 , і не дивлячись на протиправний супротив представників ГО «Волонтерський хаб «Венеція» змогли увійти у належні ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ» приміщення та опечатати їх.

Цього ж дня, тобто 25.04.2023 Приватне підприємство телерадіокомпанія «Перший Кабельний» (логотип «Телеканал «Перший кабельний») (Відповідач 1) на власному веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_5 в мережі YouTube (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_6 та в мережі Facebook (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_7 опублікувало сюжет «Венеція» під арештом: робота відомого волонтерського хабу у Мукачеві заблокована» в якому ОСОБА_1 повідомив неправдиву і таку, що порочить ділову репутацію ТДВ «Венеція» інформацію, зокрема:

- в кадрі ОСОБА_4 , звертаючись до державних виконавців, каже «.. ето часть рейдерской схеми ... » (час у сюжеті 1 хв. 25 с.);

- в кадрі ОСОБА_4 , звертаючись до державних виконавців, каже «... они хотят завести сюда рейдеров ... » (час у сюжеті 1 хв. 33 с.);

- в кадрі ОСОБА_4 , даючи коментар, каже « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (час у сюжеті 5 хв. 05 с.);

- в кадрі ОСОБА_4 , даючи коментар, каже «все что происходит сегодня ето часть рейдерской схеми по захвату имущества ... » (час у сюжеті 5 хв. 23 с.).

При цьому, враховуючи назви вищевказаних сюжетів («Рейдерське захоплення?: у Мукачеві волонтерів "Венеції" виганяють із приміщення»; «Венеція» під арештом: робота відомого волонтерського хабу у Мукачеві заблокована»), враховуючи зміст зроблених Відповідачем 2, тобто ОСОБА_1 висловлювань щодо нібито рейдерського захоплення, а також враховуючи відсутність коментарів з боку посадових осіб ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ» (до яких за коментарем навіть ніхто не звертався), позивач вважає, що у будь-якого стороннього спостерігача буде формуватися помилкова думка про нібито незаконні дії саме ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ», яке, використовуючи виконавчу службу, нібито хоче незаконно захопити приміщення.

Позивач вважає, що поширення такої інформації, порушує особисті немайнові права ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ», тобто порочить ділову репутацію особи, а отже права позивача підлягають захисту шляхом визнання її недостовірною і такою, що порочить ділову репутацію позивача, а також шляхом зобов`язання відповідача №1 Приватного підприємства телерадіокомпанія «Перший Кабельний» спростувати відповідну інформацію. Крім того, вважає, що із відповідача №2 ОСОБА_1 , як автора недостовірної інформації, на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 100 000 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

У вказаному рішенні суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуванням мовностилістичного аналізу, зазначена у позовних вимогах інформація є оціночним судженням та не підлягає спростуванню як недостовірної інформації. Крім того суд вказав, що висловлювання, які позивач просить спростувати, не конкретизовані адресату, оскільки відповідачем не конкретизовано щодо чиїх дій він висловився, а вказане в позовній заяві розуміння висловлення відповідача є лише довільною інтерпретацією оціночного судження, що надано самим позивачем.

Узагальнені доводи апеляційної скарги, позиція інших учасників справи

Не погодившись із рішенням місцевого суду позивач ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.03.2025, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Стверджує, що висловлена Відповідачем 2 ( ОСОБА_1 ) і поширена Відповідачем 1 (ПП телерадіокомпанія «Перший Кабельний») інформація не є оціночним судженням, суб`єктивною думкою, критикою діяльності тощо, навпаки, недостовірна інформація викладається як факт, що не передбачає двозначного тлумачення. Зокрема, обставини наявності шахрайства і корупції; обставини наявності рейдерської злочинної схеми повідомляються чітко, точно та є констатацією факту.

На переконання позивача, висловлена Відповідачем 2 і поширена Відповідачем 1 інформація порушує особисті немайнові права підприємства, зокрема, право на ділову репутацію та її недоторканність. Відповідними недостовірними даними Відповідач 2 фактично висвітлює нібито незаконну діяльність ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ» та формує відповідну негативну думку у представників громадськості, органів влади, що є неприпустимим. Вважає, що поширена інформація підриває авторитет ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ» у місті Мукачево й області та позиціонує товариство як таке, що нібито перешкоджає волонтерам та здійснює рейдерські захоплення майна.

Враховуючи зміст оприлюднених сюжетів, зокрема, те, що сюжети знімались у зв`язку зі здійсненням виконавчих дій по примусовому виконанню рішення Господарського суду Закарпатської області по справі №907/636/22 за позовом позов ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ» до ГО «Волонтерський хаб «Венеція» про зобов`язання ГО «Волонтерський хаб «Венеція», звільнити приміщення комплексу нежитлової нерухомості ресторану «Венеція», що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ», усі висловлювання про нібито незаконні дії та рейдерське захоплення приміщень позивач вважає, що такі очевидно стосуються саме ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ», яке є позивачем за відповідним позовом і за зверненням якого проводились описані у сюжетах виконавчі дії. Та обставина, що у оспорюваній інформацій не має згадок про ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ», не змінює ту обставину, що відповідні висловлювання безумовно зачіпають ділову репутацію товариства.

Межі розгляду справи апеляційним судом та явка учасників

Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Учасники справи в судове засідання не з`явились. Від відповідачів надійшли заяви, в яких останні просять розглянути справу за їх відсутності. Представник апелянта адвокат Олійник Р.Б. - повторно подав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи, оскільки перебуває на лікарняному, проте підтвердження цьому не надав. В той же час, керівник або інша особа, уповноважена діяти від імені позивача ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ», яка є юридичною особою, в судове засідання також не з`явились.

Зважаючи на те, що позиція апелянта (позивача) апеляційному суду відома, оскільки викладена у позовній заяві та апеляційній скарзі, колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла таких висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом та застосовані норми права

Згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.06.2023, юридична особа ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ», ідентифікаційний код 13597258, місце знаходження юридичної особи: м.Мукачево, вул.Космонавта Беляєва, буд.2, Закарпатська область. Перелік засновників: ОСОБА_1 , розмір частки засновника: 59 472 гривень, ОСОБА_3 , розмір частки засновника 7 273 969 гривень, кінцевий бенефіціарний власник юридичної особи ОСОБА_3 відсоток частки статутного капіталу: 99.1, керівник юридичної особи: Ващинець М.Л. (а.с.19-29).

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2022 позов ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ» був задоволений. Вказаним рішенням ухвалено усунути перешкоди власнику майна ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ» у здійсненні прав власника. Зобов`язано ГО «Волонтерський Хаб «ВЕНЕЦІЯ» звільнити приміщення комплексу нежитлової нерухомості ресторану «ВЕНЕЦІЯ», що належить на праві власності ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ» (а.с. 30-37).

15.12.2022 постановою головного державного виконавця Відділу ДВС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабарова В.В. було відкрито виконавче провадження №70554509 по виконанню наказу Господарського суду Закарпатської області №907/636/22, виданого 08.12.2022 року (а.с. 38-39).

Постановою головного державного виконавця Відділу ДВС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабарова В.В. від 24.02.2023 залучено працівників Мукачівського РУП ГУ НП у Закарпатській області, у кількості 25 осіб, для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучених осіб, при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 02.03.2023 на 10 год. 00 хв., за адресою: м.Мукачево, вул.Космонавта Беляєва Павла, 2 (а.с. 40 - 41).

Постановою головного державного виконавця Відділу ДВС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабарова В.В. від 19.04.2023 залучено працівників Мукачівського РУП ГУ НП у Закарпатській області, у кількості 25 осіб, для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучених осіб, при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 25.04.2023 року на 09 год. 00 хв., за адресою: м.Мукачево, вул.Космонавта Беляєва Павла, 2 (а.с. 42 - 43).

До позовної заяви додано роздруківки знімку екрану відеосюжетів, які підписані різними змістами, а саме: «Рейдерське захоплення у Мукачеві волонтерів «Венеції», «Утиски Волонтерів», «Рейдерське захоплення у Мукачеві волонтерів «Венеції» виганяють із приміщення», «Венеція» під арештом: робота волонтерського хабу у Мукачеві заблоковано» (а.с. 44-49).

Колегія суддів, досліджуючи відеосюжети та дописи, які позивач вважає такими, що порушують його права, оскільки містять неправдиву, а також таку, що порочить ділову репутацію ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ» інформацію з електронних посилань, зазначених позивачем, встановила, що відеосюжет на власному веб-сайті телерадіокомпанії «Перший Кабельний» ІНФОРМАЦІЯ_1 (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_9 ) відсутній «сторінка не знайдена».

Досліджуючи відео, розміщене телерадіокомпанією «Перший Кабельний» на вебсайті відео-хостингу «YouTube», посилання: https://youtu.be/2Z7sD5u-c-4, судом встановлено, що в кадрі ОСОБА_4 , звертаючись до державних виконавців, сказав «… там єсть все прізнакі шахрайства і карупції…» (час в сюжеті 3 хв. 10 с.); - в кадрі ОСОБА_4 , звертаючись до державних виконавців, сказав «… то что Ви дєлаєтє ето часть рейдерской прєступной схєми …» (час в сюжеті 3 хв. 18 с.).

В мережі фейсбук, на сторінці телерадіокомпанії «Перший Кабельний» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 розміщено відеосюжет, який підписано наступним змістом: «Рейдерське захоплення?: у Мукачеві волонтерів "Венеції" виганяють із приміщення Волонтерський хаб «Венеція» в Мукачеві, який з початку війни в Україні щоденно допомагає тисячам вимушених переселенців та військових, на межі закриття. Сьогодні сюди навідалися представники Мукачівського відділення державної виконавчої служби України та близько трьох десятків правоохоронців з вимогою до волонтерів звільнити приміщення».

Відеосюжет на власному веб-сайті телерадіокомпанії «Перший Кабельний» ІНФОРМАЦІЯ_1 (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_5 ) відсутній «сторінка не знайдена».

В мережі фейсбук, на сторінці телерадіокомпанії « ІНФОРМАЦІЯ_10 », за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 міститься сюжет, який підписаний наступним змістом: «Із самого ранку в центрі ОСОБА_5 галас та сутички. Тут вирішували долю волонтерського хабу «Венеція». Під воротами зібралися майже пів сотні правоохоронців та стільки ж волонтерів. Всі в очікуванні працівників державної виконавчої служби ОСОБА_5 , які прибули виконувати судове рішення».

Досліджуючи відео, розміщене каналом «Перший Кабельний» на вебсайті відео-хостингу «YouTube», посилання: https://youtu.be/jykCplJCTfM вбачається, що в кадрі ОСОБА_4 , звертаючись до державних виконавців, сказав «.. ето часть рейдерской схєми ... » (час у сюжеті 1 хв. 25 с.); в кадрі ОСОБА_4 , звертаючись до державних виконавців, сказав «... они хотят завєсти сюда рейдеров ... » (час у сюжеті 1 хв. 33 с.); в кадрі ОСОБА_4 , даючи коментар, сказав « ... они хотят что би ми нє оказивалі помощь пєрєсєлєнцам ...» (час у сюжеті 5 хв. 05 с.); в кадрі ОСОБА_4 , даючи коментар, сказав «всьо што проісходіт сєгодня ето часть рейдерской схєми по захвату імущєства ... » (час у сюжеті 5 хв. 23 с.).

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення таких свобод пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Тобто праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (частини перша, друга статті 80 ЦК України).

Юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині (частина перша статті 91 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та, зокрема, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про юридичну особу, з іншого боку.

У статті 201 ЦК України передбачено, що, зокрема, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування, та інших належних їй нематеріальних активів, серед кола споживачів її товарів та послуг.

У частині другій статті 34 Господарського кодексу України передбачено, що дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

Право на недоторканість своєї ділової репутації відноситься до особистих немайнових прав фізичної особи, що забезпечують соціальне буття фізичної особи. Це право за своєю природою може належати не лише фізичній, але й юридичній особі, оскільки воно може бути використано суб`єктом господарювання як спосіб судового захисту щодо поширення інформації, яка шкодить його діловій репутації.

Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При цьому недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких взагалі не було або які були, але відомості про них не відповідають дійсності. Крім того, законодавець уточнює, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка поширила таку інформацію, не доведе протилежне.

Захищаючи свої права, особа, щодо якої поширено недостовірну інформацію, має довести факт того, що таке поширення інформації порочить її честь, гідність і ділову репутацію.

Інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді (частина перша статті 200 ЦК України). Згідно зі статтею 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Під поширенням інформації необхідно розуміти, зокрема, опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, встановити факт поширення недостовірної інформації та факт того, що поширена інформація стосується саме особи заявника (позивача) і що поширена інформація порушує ділову репутацію заявника (позивача).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Отже, слід розрізняти висловлювання, які хоча і мають характер образи, але у контексті є оціночними судженнями, з огляду на вжиті слова, вирази та мовно-стилістичні засоби.

Судження - це те саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму пов`язані із такими психологічними станами як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику ЄСПЛ як джерело права.

За усталеною практикою ЄСПЛ свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення у справі «Карпюк та інші проти України» від 06 жовтня 2015 року, заяви № 30582/04, 32152/04).

Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права, гарантованого статтею 19 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 липня 1986 року у справі «Lingens v. Austria» («Лінгенс про Австрії»), заява № 9815/82, пункт 46).

У постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 203/360/20 (провадження № 61-17422св20) зазначено, що законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків, не можуть бути предметом судового захисту, оскільки, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів, не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), а публічні особи мають бути толерантними до різкої, навіть некоректної критики.

Для того щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон зауважень, оскільки твердження про питання, що становлять суспільний інтерес, є оціночними судженнями, а не констатацією фактів. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів (див. постанову Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 757/10886/20-ц).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що інформація, яку позивач просить визнати недостовірною та спростувати, є оціночним судженням, оскільки у відеосюжеті відповідачем вживаються мовно-стилістичні засоби, які свідчать про викладення своєї думки про стан справ, які склалися навколо виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2022.

Крім того, із досліджених судом відеосюжетів та дописів телерадіокомпанії «Перший Кабельний» та висловлювань відповідача ОСОБА_1 , колегія суддів встановила, що спірні публікації не містять фактичних відомостей, тверджень чи звинувачень саме позивача юридичної особи ТзОВ «ВЕНЕЦІЯ», а є власною суб`єктивною думкою, критикою та оцінкою, наданою відповідачем. Звертаючись до державних виконавців відповідач ОСОБА_1 висловлювався відносно дій по примусовому виконанню рішення.

За змістом частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Висновки апеляційного суду

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що інформація, поширена на веб-сайті приватного підприємства телерадіокомпанії «Перший Кабельний», висловлена відповідачем ОСОБА_1 , яку заявник просить визнати недостовірною та спростувати, є оціночними судженнями, викладеними у формі припущень та роздумів особи, тому ця інформація не підлягає спростуванню та доведенню її правдивості, а також не може бути витлумачена як така, що порочить ділову репутацію ТзДВ «ВЕНЕЦІЯ», оскільки не доведено що поширена інформація стосується юридичної особи позивача, враховуючи стилістику та зміст висвітлення власних думок відповідача та інформації у її сукупності.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст..ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «ВЕНЕЦІЯ», в інтересах якого діє адвокат Олійник Роман Богданович залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2025 року.

Головуюча:

Судді: