Справа № 301/2167/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської сільської ради Хустського району про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до Кам`янської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка не залишила заповіту.

До складу спадщини за ОСОБА_2 входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.123 га та житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_3 .

Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є її син позивач ОСОБА_1 , який прийняв спадщину за матір`ю, але не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи.

Просив визнати за собою право власності на житловий будинок.

Ухвалою Іршавського райсуду від 15.08.2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче засідання. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано з Іршавської державної нотаріальної контори інформацію про заведення спадкової справи за померлим ОСОБА_3 .

На виконання ухвали, 21.08.2025 року з Іршавської держнотконтори до суду надійшла інформація, згідно якої заведена після смерті ОСОБА_3 спадкова справа передана на зберігання до Закарпатського обласного нотаріального архіву.

Ухвалою Іршавського райсуду від 05.09.2025 року задоволено клопотання позивача та витребувано з Закарпатського обласного державного нотаріального архіву копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 .

На виконання ухвали суду від 05.09.2025 року, 08.10.2025 року до суду надіслано копії матеріалів спадкової справи №199/2007, заведеної після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Іршавського райсуду від 16.10.2025 року закрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяву, в якій позов підтримали, просили його задовольнити та розглянути справу по суті без їх участі (а.с. 59).

Відповідач представник Кам`янської сільради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, за наявними матеріалами справи, відзиву на позов не подав (а.с. 116-117).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.12.2005 року (а.с.23).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Арданівської сільської ради 25.03.1999 року, ОСОБА_3 все своє майно, у тому числі, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_2 (а.с.76). Заповіт не скасований і не змінений, зареєстрований у Спадковому реєстрі, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 15.05.2007 року (а.с.72).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що було видано державним нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори 15.05.2007 року, спадкоємцем майна ОСОБА_3 є ОСОБА_2 в цілому, а дане свідоцтво видано на земельну ділянку площею 1.123 га, яка належала спадкодавцю згідно державного акту серїі УІ-ЗК №023277 від 30.06.2003 року.

З матеріалів спадкової справи №199/2007 року вбачається, що спадкоємцю ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок в АДРЕСА_1 , не видавалося.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 , не зареєстрований. Дана обставина підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.115).

Згідно виписки з погосподарської книги Кам`янської сільської ради за 2005-2010 роки, забудовником та власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14). Житловий будинок збудований у 1954 році на земельній ділянці, що відведена для забудови та обслуговування 19-20). Згідно висновку про вартість майна №57 від 05.05.2025 року, вартість будинку становить 70560 грн. (а.с.21).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.08.2017 року (а.с.10). Заповіту ОСОБА_2 не залишала (а.с.121).

До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входить майно, успадковане нею після смерті ОСОБА_3 :

-земельна ділянка площею 1.123 га, посвідчена державним актом серії НОМЕР_3 від 30.06.2003 року, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.05.2007 року;

-житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 та входить до складу спадкового майна після його смерті, успадкованого ОСОБА_2 .

Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є її син позивач ОСОБА_1 (а.с.7-9), який спадщину за матір`ю прийняв та згідно рішення Іршавського райсуду №301/818/24 від 23.04.2024 року за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2 - на земельну ділянку площею 1.123 га, посвідчену державним актом серії НОМЕР_3 від 30.06.2003 року, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.05.2007 року (а.с. 16-17).

З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Громада села Мідяниця входить до об`єднаної територіальної громади Кам`янської сільської ради Берегівського району (раніше Іршавського району), яка не заперечувала проти задоволення позову.

Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Оскільки згідно погосподарської книги села власником житлового будинку був ОСОБА_3 , який завовів все своє майно ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ч.3 ЦК України, ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України,

рішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2025 року.

Головуюча : М. О. Пітерських