Справа № 159/1344/25
Провадження № 2/159/803/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участі секретаря Конашук М.А.,

представника позивачки Шевчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковеля в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить скасувати запис Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області про обтяження (заборону) № 6711296 накладений на підставі повідомлення №330 від 13.11.1991, реєстраційний номер обтяження: 6711296, зареєстроване 03.03.2008 з квартири загальною площею 50,6 кв. м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачці.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за договором дарування № 2-1806 від 19.06.1995 укладеного між ОСОБА_2 та його донькою, ОСОБА_1 , остання є власницею двокімнатної квартири, загальною площею 50,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 27.01.2025 стало відомо про наявність у державних реєстрах записів про існування заборони на вказане нерухоме майно. Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на підставі повідомлення № 330 від 13.11.1991 було накладено обтяження (заборону) на вищезазначену квартиру, власником якої на момент накладення вказаної заборони був ОСОБА_2 . Реєстраційний номер обтяження: 6711296, зареєстроване 03.03.2008 реєстратором: Ковельська державна нотаріальна контора Волинської області. Станом на сьогодні будь яких виконавчих проваджень щодо поточного власника квартири - ОСОБА_1 не ведеться. Усі наявні виконавчі провадження були завершені. Обтяження у вигляді заборони відчуження майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, створює перешкоди у здійсненні нею права володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

27.01.2025 представником заявниці було подано заяву до Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ про скасування та вилучення з усіх державних реєстрів заборони на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У відповідь на дану заяву Ковельським ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ від 05.02.2025 було повідомлено про відсутність підстав для скасування обтяження. 10.02.2025 представником заявниці було подано заяву до Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області про скасування та вилучення з усіх державних реєстрів заборони на вже згадану квартиру. У відповідь на дану заяву було надано відмову, у зв`язку з тим, що вчинити вказані дії неможливо, так як відповідно до ст. 8 ЗУ «Про нотаріат» довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв`язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться у провадженні цих органів, з обов`язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу.

Таким чином, у позивачки виникла підстава для скасування в судовому порядку заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 6711296 від 03.03.2008, у зв`язку з тим, що жодних відомостей щодо ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень немає. Тобто, відсутня будь-яка підстава для існування обтяження (заборони) на вищевказане майно.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.03.2025 позовну заяву залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 175, ст. 177 ЦПК України та надано позивачці строк для усунення недоліків.

13.03.2025 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

16.04.2025 підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні.

Ухвалою суду від 16.05.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

11.06.2025 судове засідання відкладено за клопотанням представника позивачки.

14.07.2025 до суду надійшла заява представника позивачки про відвід судді.

Ухвалою суду від 15.07.2025 в задоволенні заяви про відвід судді відмовлено.

15.07.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою представника відповідача, визнано явку останнього в судове засідання обов`язковою.

15.08.2025 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці.

29.09.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою представника відповідача, визнано явку останнього в судове засідання обов`язковою.

16.10.2025 до суду надійшла заява представника відповідача про заміну відповідача.

23.10.2025 судове засідання відкладено для ухвалення та оголошення судового рішення.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Представник позивачки в судовому засіданні 29.09.2025 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просив суд їх задовольнити, вважає, що Ковельська державна нотаріальна контора Волинської області є належним відповідачем у даному спорі, отже підстави для його заміни відсутні.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Оскільки оголошення судового рішення здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстровано обтяження №6711296: тип обтяження - заборона (архівний запис); зареєстровано - 03.03.2008 реєстратором: Ковельська нотаріальна контора Волинської області; підстава обтяження - повідомлення, 330, 13.11.1991, міськвиконком; власник - ОСОБА_2 ; додаткові дані - Архівний номер: 18887661LUTSK6, Архівна дата: 29.12.1999, Дата виникнення: 13.11.1991, № реєстру: 43449-6, внутр. № 9F01063Е2DF057308231, коментарій: 72-25.

Отже, вказана заборона була зареєстрована Ковельською нотаріальною конторою Волинської області, як реєстратором вказаного реєстру в реєстрі для реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, арештів, накладених на майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів, про що і зазначається у відомостях з реєстру, а також в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №430684113 від 10.06.2025.

Відповідно до листа Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.02.2025 №8222/2, щодо скасування обтяження №6711296 та вилучення з усіх державних реєстрів заборони на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , Ковельський ВДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції не вбачає підстав для скасування обтяження № 6711296.

Згідно листа Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області від 13.02.2025 вих. №180/01-16, не можливо вчинити дії щодо скасування обтяження №6711296 та вилучення з усіх державних реєстрів заборони на майно ОСОБА_1 .

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України "Про виконавче провадження").

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або не пред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

Подібні висновки щодо належних відповідачів у справі про зняття арешту з майна висловлені у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 521/17712/15 (провадження № 61-11321св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 745/691/18 (провадження № 61-7248св19), від 12 серпня 2021 року у справі № 756/14542/19 (провадження № 61-6976св21), від 26 січня 2022 року у справі № 457/726/17 (провадження № 61-43201св18).

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Виходячи з наведеного, якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц).

З урахуванням вказаного визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню.

У справі, що переглядається, предметом спору є вимога ОСОБА_1 про скасування обтяження (арешт) на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності. При цьому позов пред`явлено до Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області, яка не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на вказаний житловий будинок, ні заінтересованою особою у справі, ні суб`єктом правовідносин з позивачкою. Водночас клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача позивачка та її представник не заявляли.

Зазначене свідчить про неналежний суб`єктний склад учасників справи та є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, зокрема судовий збір, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 80, 81, 89, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області про звільнення майна з-під арешту, відмовити.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивачки: Шевчук Віктор Васильович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 418 від 07.05.2009.

Відповідач: Ковельська державна нотаріальна контора Волинської області, місцезнаходження: вул. Незалежності, 101, м. Ковель, Волинська область, .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ