Ухвала

30 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 522/9550/25-Е

провадження № 61-275вп25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2025 року справу за заявою подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано до Верховного Суду для визначення підсудності в порядку статті 29 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що постановою від 23 вересня 2025 року Одеський апеляційний суд скасовав ухвалу суду першої інстанції від 15 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі та зазначив, що суд першої інстанції, якщо буде доведено місце проживання заявників за межами України, направляє справу до Верховного Суду для визначення підсудності відповідно до статті 29 ЦПК України. ОСОБА_1 подала до суду докази проживання заявників за межами України.

У статті 29 ЦПК України передбачено, що підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Тобто, підсудність справ визначається ухвалою Верховного Суду у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Аналіз матеріалів справи, свідчать, що:

ОСОБА_1 є громадянкою України та має зареєстроване місце проживання у м. Одесі (Т. № 1, а. с. 3-4, 12);

ОСОБА_2 є громадянином України та має зареєстроване місце проживання у с. Щосівка, Генічеського району, Херсонської області (Т. № 1 а. с. 6-8, 11);

Окрім цього, ОСОБА_1 на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2025 року надіслала електронною поштою лист, у якому на підтвердження проживання її та ОСОБА_2 у Французькій Республіці вказує, що надає документ, що підтверджує право проживання ОСОБА_3 у Франції, копії квитанції про оплату житла, оформлені на ім`я ОСОБА_2 , а також рахунки за електроенергію, у яких зазначено ОСОБА_1 та їх спільну адресу проживання (Т. № 1, а. с. 54-55,58-60). Указані документи викладені іноземною мовою без офіційного перекладу.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що у справі відсутні належні відомості про проживання ОСОБА_1 за межами України. Рахунки за електроенергію, у яких зазначено її прізвище не підтверджують указаного. Окрім цього, документи, які подано на підтвердження проживання ОСОБА_2 у Французькій Республіці не мають офіційного перекладу, що позбавляє суд встановити факт та часові терміни його проживання за межами України. Таким чином, відсутні підстави для визначення підсудності справи за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Разом з тим, Верховний Суд звертає увагу, що згідно частини третьої статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Заява про розірвання шлюбу за заявою подружжя ( Т. № 1 а. с. 1-2) подана через підсистему Електронний суд та підписана лише ОСОБА_1 . Будь-яке підтвердження волевиявлення ОСОБА_2 на подання цієї заяви в матеріалах справи відсутнє.

Керуючись частиною другою статті 29, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у визначенні підсудності справи за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат