_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/9164/25
Провадження № 2/947/4326/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2025 року Київський районний суд у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

за участю секретаря Коростій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом КП «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

КП «Теплопостачання міста Одеси» звернулось до суду з позовом та просить стягнути з відповідачки заборгованість за теплову енергію в розмірі 90500,14 гривень, яка виникла станом на 01.11.2024 року, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_2 та споживачем теплової енергії, однак в зв`язку з невиконанням своїх обов`язків по сплаті наданих їй послуг, порушуються права комунального підприємства, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 3028 гривень.

Представник позивача надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Сігнаєвський А.О. надав до суду відзив в якому зазначив, що ОСОБА_1 визнає позовні вимоги частко в розмірі 7478,62 грн. за період з 16.11.2023 по 01.11.2024 (з моменту реєстрації її права власності), також просив застосувати строки позовної давності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судом, комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру АДРЕСА_2 .

Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким обліковуються надані відповідачу послуги з теплопостачання.

Згідно реєстру нарахувань та оплат по абоненту за особовим рахунком № НОМЕР_1 нарахована заборгованість станом на 01.11.2024 року в розмірі 90500,14 гривень.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.08.2024,ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 , право власності зареєстровано 16.11.2023 при цьому вказаної квартири належить відповідачці на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_2 , видане 19.12.2002 року, а інша частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер:471, видане 16.11.2023.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно п. 6, 13 ст. 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ст.1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до частини першою статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Пунктом 1 частини 1, пунктом 5 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача, зокрема одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та відповідний обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, встановлено обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Відповідачка у своєму відзиві на позовну заяву просила застосувати до виниклих правовідносин строк позовної давності.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Представником позивача не надано доказів того, що строк позовної давності пропущений з поважних причин.

При таких обставинах та з огляду на те, що останній платіж за особовим рахунком № НОМЕР_1 був здійсненни в 2017 році, а позивач звернувся до суду 10 березня 2025 року та заявлено до стягнення заборгованість станом на 01 листопада 2024 року, суд вважає, що в даному випадку необхідно застосувати строк позовної давності та стягнути заборгованість за теплову енергію за період з березня 2022 року по листопад 2024 у розмірі 16671,28 гривень.

Щодо доводів представника відповідача, що ОСОБА_1 до реєстрації права власності спірної квартири, тобто до 01.09.2023 не була власником спірної квартири і не повинна проводити оплату в період до 01.09.2023, судом не приймаються до уваги, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_2 , видане 19.12.2002 року відповідачці з 2002 року належало частина спірної квартири, а в подальшому при прийнятті спадщини в 2023 році до ОСОБА_1 , яка спадкоємця перейшли не тільки права, але й обов`язки спадкодавця, включаючи всі борги. Тобто відповідачка успадкувала як частину квартири АДРЕСА_2 , так і зобов`язання померлого.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України вимоги щодо стягнення судового збору також підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4,10,12,13,18,19,81,141,178,187,211,247,258,259,273,274-279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (, 65029, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б) заборгованість за теплову енергію в розмірі 16671 (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят один) гривень, 28 коп., в іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (, 65029, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б) судовий збір у розмірі 3028 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя І. В. Огренич