Єдиний унікальний номер 341/1192/25
Номер провадження 2/341/684/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 жовтня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув заочно у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

УСТАНОВИВ

Представник Тараненко А. І. в інтересах ТзОВ «Юніт капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У позові просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 06.01.2024 № 730488201 у розмірі 30932,52 грн, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором від 06.01.2024 № 730488201, у зв`язку з чим у нього виникла загальна заборгованість на суму 30932,52 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6799,44 грн, заборгованість за процентами 24133,08 грн.

Ухвалою суду від 17.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Судове засідання призначено на 12.08.2025, яке відкладено на 24.10.2025 через відсутність даних про повідомлення відповідача.

У судове засідання 24.10.2025 сторони не з`явились.

Представник позивача у позові просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Повістку-повідомлення про час, дату і місце судового розгляду цієї справи надіслано на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача. Відповідач повістку не отримав, оскільки відсутній за вказаною адресою.

Водночас до позову долучено докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав. Ходом розгляду справи не цікавився. У судове засідання не прибув.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частина третя статті 223 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладені обставини та строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів.

Ухвалою суду від 24.10.2025 постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

06.01.2024 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір № 730488201 (далі Договір) (а. с. 14-23).

Відповідно до п. 2.1 Договору за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 6800,0 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі Правила).

Згідно з п. 2.2 Договору сума кредитного ліміту, вказана у п. 2.1 Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника.

Відповідно до п. 2.3 Договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за Договором в сумі 6800,0 грн 06.01.2024 (що є датою надання кредиту).

Другий та решта траншів за Договором надаються позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених цим Договором (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору позичальнику надається Дисконтний період кредитування протягом якого позичальник може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 20 днів від дати отримання позичальником першого траншу.

Згідно з п. 3.2 Договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1 Договору строк Дисконтного періоду та може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та періоду Пільгової реструктуризації оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних у цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою:

Z = 30 (Х ?), де:

Z кількість днів, на які продовжується Дисконтний період;

Х поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду з врахуванням усіх попередніх продовжень Дисконтного періоду;

? дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок кредитодавця).

При цьому сторони узгоджують, що у випадку, якщо ? > Х, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період дорівнює 30 днів.

Відповідно до п. 5.1 Договору кожен окремий транш за цим Договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5168-75ХХ-ХХХХ-7767, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового траншу за Договром.

Згідно з п. 7.7 Договору у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та нараховані проценти за користування кредитом.

Відповідно до п. 8.3 Договору протягом Дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника зі сплати процентів фактичні дні користування кредитом визначають наступним чином:

8.3.1 за період від дати видачі кредиту до 26.01.2024 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 722,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,98 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (далі Дисконтна процентна ставка);

8.3.2 у разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2 Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів за період з наступного дня після 26.01.2024 проценти нараховуються за ставкою 723,86 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,98 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (далі Індивідуальна процента ставка).

Після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (п. 8.4 Договору).

Згідно з п. 11.1 Договору Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання.

Відповідно до п. 14.1 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений повністю та розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.

Цей договір підписаний від імені ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором SBWH.

Відповідно до паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору від 06.01.2024 № 730488201: тип кредиту кредитна лінія; сума/ліміт кредиту 6800,0 грн; строк кредитування, днів 1857 днів (Дисконтний період 20 днів з можливістю продовження); строк та спосіб надання кредиту цілодобово (24/7) шляхом переказу грошових коштів позичальнику після заповнення заявки на сайті www.moneyveo.ua або в мобільному додатку, або за допомогою іншого програмного забезпечення з доступом до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 хвилини до 3-х днів; процентна ставка, процентів річних дисконтна процентна ставка 3,65% 912,50%, індивідуальна процентна ставка 456,25% 912,50%, базова процентна ставка 912,50%, після закінчення Дисконтного періоду 1087,70%; тип процентної ставки фіксована; реальна річна процентна ставка, процентів річних 43971,61%. Паспорт споживчого кредиту підписаний від імені ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 8432 (а. с. 12-13).

ОСОБА_1 подав до ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» електронну заявку на отримання грошових коштів у кредит, де відобразив свої особисті дані, зокрема, номер картки для отримання коштів 5168-75ХХ-ХХХХ-7767 (а. с. 28).

Згідно з копією платіжного доручення від 06.01.2024 підтверджується, що здійснено переказ грошових коштів у розмірі 6800,0 грн, платник ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувач ОСОБА_1 , переказ коштів відповідно до договору від 06.01.2024 № 730488201, для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 (а. с. 46).

Відповідно до копії довідки, виданої ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на виконання кредитного договору від 06.01.2024 № 730488201 кредитодавцем ініційовано платіжну операцію шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: особа отримувачача: ОСОБА_1 , 06.01.2024 на картку № НОМЕР_1 у розмірі 6800,0 грн (а. с. 48).

28.11.2018 між ТзОВ «Таліон Плюс» (далі Фактор) та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі Клієнт) укладено договір факторингу № 28/1118-01 (а. с. 55-58).

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу згідно з умовами цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Строк дії цього договору закінчується 28.11.2019 (п. 8.2).

28.11.2019 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, згідно з якою строк дії Договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а. с. 60 зворот).

31.12.2020 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, згідно з якою Договір факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01 викладено у новій редакції, а його дію продовжено до 31.12.2021 (п. 8.2) (а. с. 61-64).

31.12.2021 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, згідно з якою строк дії Договору продовжено до 31.12.2022 (а. с. 66).

31.12.2022 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, згідно з якою строк дії Договору продовжено до 31.12.2023 (а. с. 66 зворот).

31.12.2023 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 32 до договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, згідно з якою строк дії Договору продовжено до 31.12.2024 (а. с. 67).

Згідно з витягом з реєстру прав вимоги від 02.04.2024 № 278 до ТзОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором у загальному розмірі 16993,34 грн, з яких 6799,44 грн тіло кредиту; 10193,90 грн заборгованість за процентами (а. с. 68-69).

Отже, за умовами договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01 та додаткових угод до нього ТзОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором.

19.12.2024 між ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (далі Фактор) та ТзОВ «Таліон Плюс» (далі Клієнт) укладено договір факторингу № 19/1224-01 (а. с. 72-74).

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу згідно з умовами цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з витягом з реєстру прав вимоги від 19.12.2024 № 1 ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» обліковує право вимоги до ОСОБА_1 за Договором у загальному розмірі 30932,52 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6799,44 грн, заборгованість за процентами 24133,08 грн (а. с. 76-77).

04.06.2025 між ТзОВ «Юніт капітал» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого ТзОВ «Юніт капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором (а. с. 79-82).

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 04.06.2025 № 04/06/25-Ю до ТзОВ «Юніт капітал» обліковує право вимоги до ОСОБА_1 за Договором у загальному розмірі 30932,52 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6799,44 грн, заборгованість за процентами 24133,08 грн (а. с. 84-85).

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором від 06.01.2024 № 730488201 за відповідачем обліковувалась загальна заборгованість за кредитом у розмірі 16993,34 грн, з яких: 6799,44 грн тіло кредиту; 10193,90 грн нараховані проценти за користування кредитом. (а. с. 91).

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Таліон плюс» за кредитним договором від 06.01.2024 № 730488201 сформовано загальну заборгованість за кредитом у розмірі 30932,52 грн, з яких: 6799,44 грн тіло кредиту; 24133,08 грн нараховані проценти за користування кредитом. Надалі проценти не нараховувались (а. с. 92).

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 730488201 заборгованість перед ТзОВ «Юніт капітал» за кредитним договором від 06.01.2024 № 730488201 станом на 25.06.2025 (включно) складає 30932,52 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6799,44 грн, прострочена заборгованість за процентами 24133,08 грн ( а. с. 93).

Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1077 ЦК України установлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, право вимоги за Договором від 06.01.2024 № 730488201 від ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТзОВ «Юніт капітал» на підставі договорів факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, 19.12.2024 № 19/1224-01, 04.06.2025 № 04/06/25-Ю.

Суд установив, що за умовами Договору відповідач отримав кредитні кошти (тіло кредиту) у розмірі 6800,0 грн та користувався ними. 27.01.2024 відповідач ОСОБА_1 сплатив кошти у розмірі 2828,0 грн, з яких 2827,44 грн кредитодавець зарахував в рахунок погашення заборгованості зі сплати процентів, 0,56 грн - погашення заборгованості зі сплати тіла кредиту. Належних та допустимих доказів на підтвердження повернення решти отриманих в кредит коштів за Договором відповідач не надав.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заборгованість на підставі Договору в частині тіла кредиту у розмірі 6799,44 грн підлягає стягненню з відповідач на користь позивача.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, також, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами у сумі 24133,08 грн.

Вирішуючи спір у цій частині, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором від 06.01.2024 № 730488201 суд установив наступне нарахування заборгованості ОСОБА_1 зі сторони ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (позичальника).

06.01.2024 видано кредит у сумі 6800,0 грн. Протягом перших 20-ти днів дисконтного періоду нараховувались проценти за користування кредитом у розмірі по 134,64 грн на день, тобто 1,98 % на день від суми кредиту відповідно до п. 8.3.1 Договору.

27.01.2024 відповідач ОСОБА_1 сплатив кошти у розмірі 2828,0 грн, з яких 2827,44 грн кредитодавець зарахував в рахунок погашення заборгованості зі сплати процентів, 0,56 грн - погашення заборгованості зі сплати тіла кредиту.

Надалі дисконтний період продовжено до 25.02.2024 та проценти за користування кредитом нараховувались у розмірі по 134,63 грн на день, тобто 1,98 % на день від суми залишку кредиту відповідно до п. 8.3.2 Договору.

З огляду на те, що ОСОБА_1 після закінчення дисконтного періоду не сплатив проценти за користування кредитом та не повернув тіло кредиту, ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надалі здійснювало нарахування процентів за користування кредитом за ставкою 2,5 % на день, а саме у розмірі по 169,99 грн щоденно, що відповідає п. 8.4 Договору (2,98 % за день).

Отже, на час придбання ТзОВ «Таліон Плюс» прав вимоги за Договором до ОСОБА_1 за відповідачем обліковувалась загальна заборгованість за кредитом у розмірі 16993,34 грн, з яких: 6799,44 грн тіло кредиту; 10193,90 грн нараховані проценти за користування кредитом.

Згідно з наданим розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Таліон плюс» за кредитним договором від 06.01.2024 № 730488201 суд установив, що ТзОВ «Таліон плюс» після придбання прав вимоги до відповідача продовжив нараховувати проценти за користування кредитом за ставкою 2,5 % на день, тобто у сумі по 169,99 грн щоденно з 02.04.2024 до 23.06.2024. Надалі проценти не нараховувались.

Отже, ТзОВ «Таліон Плюс» нарахувало за цей період 13939,18 грн процентів за 82 дні.

Щодо обгрунтованості нарахування процентів ТзОВ «Таліон плюс» за Договором за період з 02.04.2024 до 23.06.2024 і заявлення їх до стягнення у розмірі 13939,18 грн суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вищезазначену статтю було доповнено частиною п`ятою згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22.11.2023. При цьому вищезазначеним Законом прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» також було доповнено пунктом 17, відповідно до якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

-протягом перших 120 днів - 2,5 %; (з 24.12.2023 до 21.04.2024 включно);

-протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 22.04.2024 включно до 19.08.2024 включно);

-з 20.08.2024 включно та надалі - 1%.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У ч. 1 статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що нарахування процентів за користування кредитними коштами у розмірі понад 1,5 % на день (тобто, щодо встановлення денної процентної ставки понад 1,5 % на день) у період з 22.04.2024 до 23.06.2024 є нікчемними. Тому нарахування процентів за Договором у цій справі за ставками вищими, ніж передбачено законодавством, є необґрунтованим.

Отже, за період з 03.04.2024 до 21.04.2024 (19 днів) проценти підлягають нарахуванню за ставкою 2,5 % на день та їх розмір становить 3229,81 грн (6799,44 х 2,5 % х 19), за період з 22.04.2024 до 23.06.2024 (63 дні) проценти підлягають нарахуванню за ставкою 1,5 % на день та їх розмір становить 6425,37 грн (6799,44 х 1,5 % х 63), що разом становить 9655,18 грн (3229,81 + 6425,37).

Таким чином, нарахування процентів з боку ТзОВ «Таліон Плюс» з 02.04.2024 до 23.06.2024 у розмірі 13939,18 грн є необгрунтованим.

Зважаючи на те, що позов в частині стягнення процентів обгрунтований їх нарахування за період саме до 23.06.2024, керуючись принципом диспозитивності і не дивлячись на те, що Договір продовжував діяти і після 23.06.2024, суд дійшов висновку про обгрунтованість позову у цій частині на суму 19849,08 грн.

Підсумовуючи, загальна заборгованість за процентами, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 19849,08 грн (10193,90 + 9655,18).

З огляду на викладене, задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором у загальному розмірі 26648,52 грн (6799,44 грн (тіло кредиту) + 19849,08 грн (проценти)).

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19).

Також, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються копією договору про надання правничої допомоги від 05.06.2025 № 05/06/25-01, укладеним між ТзОВ «Юніт капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», копією додаткової угоди від 05.06.2025 № 5 до Договору про надання правничої допомоги від 05.06.2025 № 05/06/25-01, копією акта прийому передачі наданих послуг від 25.06.2025, копією свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю (а. с. 94-98).

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 6030,53 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, оскільки позивач подав до суду позовну заяву в електронній формі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 2086,91 грн (а. с. 9).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог ч. 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 128, 141, 178, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-274, 279-280, 284, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» заборгованість за кредитним договором від 06.01.2024 № 730488201 у розмірі 26648,52 грн, з яких: 6799,44 грн заборгованість за тілом кредиту, 19849,08 грн заборгованість за процентами.

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6030,53 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2086,91 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 27 жовтня 2025 року.

Учасники:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4 А, офіс 10;

відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ