Справа № 473/4055/25
"05" листопада 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Ліхачової А.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у серпні 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в повному обсязі.
В судове засідання представниця позивача Худак А.А. не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем його проживання, причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки в своїй заяві представниця позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.
Як убачається з матеріалів справи, 13 серпня 2019 року АТ «Універсал Банк» в межах проекту «monobank» уклав у письмовій формі з відповідачем кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили його умови.
Договір складається із анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг (що містить особистий підпис позичальника).
Відповідно до договору банк зобов`язався надати останньому кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту - у розмірі, що погоджується кредитодавцем.
Згідно ч. 1ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
При цьому, згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
З матеріалів справи вбачається, що Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» не містять особистого підпису позичальника про ознайомлення з ними. Також позивач не надав жодних доказів накладення відповідачем електронного цифрового підпису (підпису одноразовим ідентифікатором) на вказаних документах.
Водночас, підписана відповідачем анкета-заява до Договору про надання банківських послуг не містить умов щодо внесення позичальником будь-яких процентів.
Разом з тим ч. 1ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції на час укладення кредитного договору) вказувала, що у договорі про споживчий кредит повинна бути зазначена: відсоткова ставка, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни та сплати процентів (п. 8); реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача (п. 9); порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом (п. 10).
В той же час Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі за № 342/180/17 дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Навіть посилання на ці Умови та Правила в анкеті-заяві позичальника, враховуючи їх мінливий характер та зміну змісту цього документа лише за волею однієї зі сторін кредитних правовідносин (кредитодавця) не є підставою для їх визначення, як частини кредитного договору.
З огляду на викладене, оскільки Умови та правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного сторонами 13 серпня 2019 року (у вигляді підписаної анкети-заяви). При цьому сама анкета-заява не містить умов щодо узгодження сторонами внесення позичальникм будь-яких процентів, а тому у позичальника виник обов`язок лише щодо повернення отриманого кредиту.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ст.ст.611,612,623-625,1049,1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Проте суд не погоджується з таким розрахунком, оскільки банк здійснював нарахування процентів за кредитним договором та частину сплачених позичальником коштів перераховував на погашення такої заборгованості. Хоча, як раніше встановлено судом, такі дії банку суперечать умовам кредитного договору, який не передбачає умов щодо нарахування процентів.
Таким чином, з огляду на викладене, у відповідача в зв`язку з безпідставним розподілом сплачених останнім коштів в рахунок погашення процентів, сума заборгованості за тілом кредиту відсутня.
Отже, АТ «Універсал Банк» не довело наявність заборгованості за кредитним договором від 13 серпня 2019 року, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд
у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя Л.В. Лузан