Справа № 521/8937/25
Номер провадження № 6/521/632/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.

за участю секретаря судового засідання: Жекової А.О.

від учасників, представників учасників справи:

від ОСОБА_1 не з`явилася;

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» - не з`явився.

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 від 14.10.2025 року (вх.№68118) про поворот виконання Судового наказу №521/8937/25 у справі наказного провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» (65023, м. Одеса, пров. Новобазарний, 5, ) про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 20548 грн. 92 коп., та витрат по сплаті судового збору в сумі 302 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Хаджибейського районного суду міста Одеси із заявою в якій просить суд: в порядку повороту виконання Судового наказу по справі №521/8937/25, винесеного Хаджибейським районним судом міста Одеси від 02.06.2025 року стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 13142 грн. 71 коп.; в порядку повороту виконання Судового наказу Хаджибейського районного суду міста Одеси від 02.06.2025 року по справі №521/8937/25 стягнути з Приватного виконавця Мельниченко А.В. на користь ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 1814 грн. 27 коп.

Зокрема, обґрунтовуючи заяву про поворот судового рішення заявниця вказала, що ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 18.07.2025 року поновлено боржнику ОСОБА_1 пропущений строк для подання заяви про скасування Судового наказу по справі №521/8937/25 від 02.06.2025 року та скасовано вказаний Судовий наказ.

Одночасно з цим, 11.07.2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Мельниченко А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №78598715 про примусове виконання Судового наказу по справі №521/8937/25 від 02.06.2025 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 20548 грн. 92 коп. та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 302 грн. 80 коп.

За доводами заявника на виконання Судового наказу по справі №521/8937/25 від 02.06.2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Мельниченко А.В. було примусово стягнуто із ОСОБА_1 , а саме, із пенсійного рахунку грошові кошти у загальному розмірі 14956 грн. 98 коп. (16.07.2025 року 6567 грн. 26 коп. та 30.07.2025 року 8389 грн. 72 коп.), з яких 13142 грн. 71 коп. стягнуті на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» (платіжна інструкція №25369 від 16.07.2025 року у розмірі 5515 грн. 69 коп. та платіжна інструкція №26227 від 30.07.2025 року у розмірі 7627 грн. 02 коп.), витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 431 грн., додаткові витрати у розмірі 69 грн., та виконавчий збір у розмірі 1314 грн. 27 коп.

Як зазначено заявником, наразі 31.07.2025 року постановою Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Мельниченко А.В. виконавче провадження №78598715 було закінчено.

Посилаючись на низку норм чинного законодавства, заявник вважає, що під час примусового виконання наказу стягувачем була фактично отримана частина присуджених за судовим наказом грошових коштів, які підлягають поверненню відповідно до положень ст. 444 ЦК України в розмірі 13142 грн. 71 коп. та виконавчий збір у розмірі 1814 грн. 27 коп.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 16.10.2025 року у справі №521/8937/25 заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення було прийнято до свого провадження, справу призначено до судового розгляду з викликом сторін.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили, будь-яких заяв або клопотань не надали. 29.10.2025 року скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, що розглянуто судом та задоволено.

Відповідно ч. 10 ст. 444 ЦПК України неявка стягувача та боржника не перешкоджає розгляду заяви про поворот виконання рішення суду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у справі №521/8937/25, суд виснує про наявність підстав для часткового задоволення заяви, з відмовою у іншій її частини, враховуючи таке.

Згідно з ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

Статтею 444 ЦПК України визначено порядок вирішення питання про поворот виконання рішення суду.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Згідно з ч. 6 ст. 444 ЦПК України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Відповідно до ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої-третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, визначено, що поворот виконання можливий при скасуванні судового наказу за клопотанням боржника в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

Аналізуючи норми процесуального права щодо повороту виконання рішення суду, слід виходити з того, що таке може бути застосовано належним судом якщо буде встановлено, що рішення суду було виконано до його скасування.

Отже, за умови, якщо питання про поворот виконання рішення суду не вирішувалось судом, у даному випадку при скасуванні судового наказу, чинне законодавство встановлює єдину можливість вирішення цього питання судом першої інстанції стосовно рішення, яким з божника стягнуто грошові кошти.

Судом встановлено, що Судовим наказом від 02.06.2025 року, виданого Хаджибейським районним судом міста Одеси стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 20548 грн. 92 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 302 грн. 80 коп.

В подальшому, ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 18.07.2025 року у справі №521/8937/25 було скасовано Судовий наказ Хаджибейського районного суду міста Одеси від 02.06.2025 року у даній справі.

11.07.2025 року на виконання Судового наказу від 02.06.2025 року, Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Мельниченко А.В. відкрито виконавче провадження №78598715.

Згідно із виписки банківського рахунку заявника, а саме, наданої АБ «Південний» від 31.07.2025 року, з рахунку ОСОБА_1 16.07.2025 року відповідно до виконавчого провадження №78598715 відбулося часткове списання грошових коштів у розмірі 6567 грн. 26 коп. та 30.07.2025 року відповідно до виконавчого провадження №78598715 відбулося часткове списання грошових коштів у розмірі 8389 грн. 72 коп.

Відповідно до Платіжної інструкції №25369 від 16.07.2025 року Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» грошові кошти у розмірі 5515 грн. 69 коп., стягнути із ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №78598715.

Відповідно до Платіжної інструкції №26227 від 30.07.2025 року Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» грошові кошти у розмірі 7627 грн. 02 коп., стягнути із ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №78598715.

Відповідно до постанови від 31.07.2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Мельниченко А.В. виконавче провадження №78598715 закінчено на підставі п.5 ч. 1 ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено судом, на даний час стягнуті частково кошти з боржника в межах виконавчого провадження по примусовому виконанні Судового наказу, який скасований судом, не повернуті боржнику, що стало підставою для звернення із цією заявою.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для (виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення суду є самостійним способом захисту прав і певною процесуальною формою поновлення судом порушених прав зацікавлених осіб у разі, коли судове рішення виконане, але згодом його скасовано.

При вирішенні даної справи суд виходить з того, що поворот виконання рішення форма захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем усього одержаного за скасованим рішенням.

Особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 20.06.2019 року у справі №336/9595/14, оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суди повинні задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст. ст.445 ЦПК України, яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

З огляду на викладене, у зв`язку із скасуванням Судового наказу №521/8937/25, виданого 02.06.2025 року у справі №521/8937/25, за яким у порядку примусового виконання частково було із заявника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» стягнуто 13142 грн. 71 коп. в рахунок погашення боргу за виконавчим документом, суд виснує про задоволення в цій частині заяви вимог про поворот виконання судового рішення.

Водночас, в частині заявленої вимоги, що стосується стягнення з Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Мельниченко А.В. на користь ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 1814 грн. 27 коп., суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» відноситься до коштів виконавчого провадження (п. 1 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»), а не рішенням суду.

Згідно з п. 3 ч. 1ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» до коштів виконавчого провадження належать стягнуті з боржника кошти на витрати виконавчого провадження.

За змістом ч. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 розділу VІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (з наступними змінами), витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору; стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження. Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Таким чином, суд виснує, що стягнуті в процесі виконання судового рішення виконавчі витрати не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за судовим наказом, скасованим в подальшому судом, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31.03.2021 року у справі № 296/7644/17, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин у даній справі.

Отже, в порядку повороту виконання скасованого судового рішення підлягає поверненню заявнику безпідставно стягнуте з нього саме за скасованим судовим наказом, а виконавчий збір, винагорода приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій, які за своєю правовою природою не є судовими витратами у справі, не можуть повертатися за правилами вирішення питання про поворот виконання судового рішення.

Для вирішення даного питання законодавством передбачений інший спосіб захисту прав, а саме: шляхом звернення з відповідною заявою до виконавчої служби (приватного виконавця) або до суду зі скаргою на дії державного (приватного) виконавця чи шляхом оскарження постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Відтак, оскільки вказані заявником витрати виконавчого провадження у сумі 1814 грн. 27 коп. не є коштами, які стягувались за судовим наказом №521/8937/25, виданим 02.06.2025 року, який надалі суд скасував за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, суд виснує про відсутність правових підстав для задоволення заяви про поворот виконання судового рішення в частині, що стосується витрат виконавчого провадження.

Керуючись ст. 260, 261, 444 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 14.10.2025 року (вх.№68118) про поворот виконання Судового наказу у справі наказного провадження №521/8937/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» (65023, м. Одеса, пров. Новобазарний, 5, ) про видачу судового наказу стосовно стягнення із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 20548 грн. 92 коп., та витрат по сплаті судового збору в сумі 302 грн. 80 коп. задовольнити частково.

Допустити поворот виконання Судового наказу Хаджибейського районного суду міста Одеси від 02.06.2025 року у справі № 521/8937/25.

В порядку повороту виконання Судового наказу Хаджибейського районного суду міста Одеси від 02.06.2025 року у справі № 521/8937/25 стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» (65023, м. Одеса, пров. Новобазарний, 5, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошові кошти у розмірі 13142 грн. 71 коп.

В іншій частині вимог заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.10.2025 року.

Суддя Н.О. Шевчук