Справа № 536/2102/25
Провадження № 2/536/1588/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретарів судового засідання Коваль В.А., Волошиної А.В.

представника позивачки ОСОБА_1 за угодою адвоката Малеки І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Надія Василівна про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 вересня 2025 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом посилаючись, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка була зареєстрована в АДРЕСА_1 , але фактично з 2021 року там не проживала, оскільки будинок знаходиться в нежитловому стані, а проживала разом з нею в її будинку в АДРЕСА_2 , вони разом вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Після смерті матері вона звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Спірідович Н.В. для оформлення спадкових прав, оскільки вважала, що проживаючи разом з матір`ю прийняла спадщину, але отримала відмову, в зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини.

Просила встановити факт її проживання разом із спадкодавцем матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини в АДРЕСА_2 та визнати за нею право власності за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1211 га, кадастровий номер :01:005:0036, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Малека І.В. позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так як це викладено в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про визнання позову та не заперечує проти його задоволення.

Треті особи: Виконавчий комітет Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В. в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим 30 жовтня 2024 року Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 2146.

Відкрилася спадщина.

З заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В. звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заведена спадкова справа 53/2025, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за номером 74172571.

13.06.2025 приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В. відмовила позивачці ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку для прийняття спадщини та не підтвердженням факту проживання разом зі спадкодавцем на момент її смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Як вбачається із акту складеного 09 липня 2025 року комісією у складі депутата Кам`янопотоківської сільської ради Наталії Турчинович, сусідів громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в результаті обстеження проживання осіб за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , але за місцем реєстрації не проживала з 2021 року до дня смерті. Будинок нежитлового стану.

Згідно довідки Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 09.07.2025 № 340/1, ОСОБА_1 проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 в м. Кременчук Полтавської області, вела спільне господарство та здійснила обряд поховання померлої.

Згідно відповіді на адвокатський запит КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» м. Кременчука від 11.07.2025 № 01-17/268, у період з 2023 по 2024 рік пацієнтка ОСОБА_3 оглядалась сімейним лікарем на дому за адресою: АДРЕСА_2 . Також ця пацієнтка зверталась до сімейного лікаря та отримувала від неї консультації в телефонному режимі.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 проживавала разом з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 і необхідно встановити такий факт, що має для заявника юридичне значення для оформлення спадкових прав після померлої ОСОБА_3 та не порушує прав, свобод та інтересів, як учасників справи, так і інших осіб.

Крім цього встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.09.2007 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.09.2007, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , належав житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 та згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №982147 земельна ділянка площею 0,1211 га, кадастровий номер :01:005:0036, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 .

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Отже, оскільки, спадкодавцеві ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1211 га, кадастровий номер :01:005:0036, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 , то воно переходить і до її спадкоємця позивачки ОСОБА_1 .

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Керуючись ст. 258, 259, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Надія Василівна про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1211 га, кадастровий номер :01:005:0036, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 .

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко