Справа № 521/7270/17
Провадження № 6/521/295/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов?язань, -

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2025 року до суду звернувся приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович вищезазначене подання мотивує тим, що у нього на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 76374979 до складу якого входить: ВП № 76290465 з примусового виконання виконавчого листа № 521/7270/17, виданого 07.10.2024 року Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 20.08.2010 р. Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, зареєстрована: АДРЕСА_2 ) боргу у розмірі 4625070,00 гривень та судового збору розмірі 8000,00 гривень; ВП № 76374857 з примусового виконання виконавчого листа № 521/7270/17, виданого 07.10.2024 року Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 24.09.2013р. Приморським РВ м. Одеси ГУДМС України в Одеській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 боргу у розмірі 7 147 980 (сім мільйонів сто сорок сім тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. та судового збору в сумі 8000 (вісім тисяч)грн.

14.10.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 76290465 від 14.10.2024 року та постанову про відкриття виконавчого провадження 76374857 від 23.10.2024 року, які направлені боржнику замовною кореспонденцією за адресою зазначеною у виконавчому документі АТ «Укрпошта».

14.10.2024 року було винесено постанову приватного виконавця про звернення стягнення на майно боржника ВП 76290465. 14.10.2024 року було винесено постанову приватного виконавця про арешт грошових коштів боржника за ВП 76290465 та накладено арешт на всі рахунки боржника.

Станом на момент звернення з цим поданням, Приватним виконавцем не виявлено рахунки, на яких би перебували кошти Боржника, на які можна було б звернути стягнення. Станом на даний час залишок боргу по ВП № 76290465 складає 4 621 313,99 грн., залишок основної винагороди складає 462 131,40 грн. та залишок боргу по ВП № 76374857 складає 7 137 822,48 грн., залишок основної винагороди складає 713 782,25 грн..

25.10.2024 року приватний виконавець здійснив вихід за місцем реєстрації боржника та за місцем зазначеним у виконавчому документі, а саме: за адресою: АДРЕСА_4 , з ціллю виявлення місцезнаходження боржника, вручення йому постанов про відкриття виконавчих проваджень, виявлення та арешту майна боржника. Але за місцем реєстрації боржника його не було виявлено, двері ніхто не відчиняв, про що, було складено акт приватного виконавця. Станом на теперішній час боржником не вжито жодних заходів щодо реального повного фактичного виконання: ВП № 76290465, ВП № 76374857.

Також приватним виконавцем зазначається, що боржник не з`являється на прийом до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, з метою надання пояснень стосовно не виконання, вимог виконавчого документу. При виході до боржника за місцем реєстрації боржника та за адресою зазначеною у виконавчому документі не було виявлено, що підтверджується відповідним актом приватного виконавця. Всі наведені факти свідчать про ухилення від виконання судового рішення та перешкоджанню приватному виконавцю у вчинені виконавчих дій.

До теперішнього часу вимоги виконавчого документу боржником не виконані. Боржник був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження. При цьому боржником не вжито жодних заходів щодо виконання вимог виконавчого документу та не надано жодних пояснень стосовно не виконання вимог виконавчого документу.

Відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до супровідного листа від 26.06.2025 року за Вих. № 521/7270/17/29138/202, приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Парфьонову Г.В. було повідомлено, що згідно обліково-статистичної картки суду справа №521/7270/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошової суми боргу та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової суми боргу 07.10.2024р. направлена до Верховного Суду за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Сухецька Світлана Михайлівна, на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 13 червня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 17 червня 2024 року.

07.10.2025 року матеріали цивільної справи № 521/7270/17 повернулися до суду після розгляду Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошової суми боргу; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової суми боргу разом з постановою від 27 серпня 2025 року, що підтверджує супровідним листом .

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович разом з поданням надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та просив задовольнити подання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню зважаючи на наступне.

До подання державного виконавця додаються належним чином завірені копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов`язань боржником.

Згідно ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, у спосіб і порядок, зазначені виконавчим документом. При здійсненні виконавчого провадження державний виконавець має право звернутись до органу, який видав виконавчий документ з клопотанням про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 7 147 980,00 грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 4 625 070,00 грн. Вирішино питання розподілу судових витрат.

Одеський апеляційний суд постановою від 17 червня 2024 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року залишив без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 серпня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 червня 2024 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та в частині розподілу судових витрат скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 червня 2024 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишено без змін.

Так судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича перебуває зведене виконавче провадження № 76374979 до складу якого входить: ВП № 76290465 з примусового виконання виконавчого листа № 521/7270/17, виданого 07.10.2024 року Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 20.08.2010 р. Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, зареєстрована: АДРЕСА_2 ) борг у розмірі 4625070,00 гривень та судовий збір розмірі 8000,00 гривень; ВП № 76374857 з примусового виконання виконавчого листа № 521/7270/17, виданого 07.10.2024 року Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 24.09.2013р. Приморським РВ м. Одеси ГУДМС України в Одеській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 борг у розмірі 7 147 980 (сім мільйонів сто сорок сім тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. та судовий збір в сумі 8000 (вісім тисяч)грн.

14.10.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 76290465 від 14.10.2024 року та постанову про відкриття виконавчого провадження 76374857 від 23.10.2024 року, які направлені боржнику замовною кореспонденцією за адресою зазначеною у виконавчому документі АТ «Укрпошта», що підтверджується копією довідки про відправку.

Згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

14.10.2024 року було винесено постанову приватного виконавця про звернення стягнення на майно боржника ВП 76290465.

14.10.2024 року було винесено постанову приватного виконавця про арешт грошових коштів боржника за ВП 76290465 та накладено арешт на всі рахунки боржника.

Станом на момент звернення з цим поданням, Приватним виконавцем не виявлено рахунки, на яких би перебували кошти Боржника, на які можна було б звернути стягнення.

Станом на даний час залишок боргу по ВП № 76290465 складає 4 621 313,99 грн., залишок основної винагороди складає 462 131,40 грн. та залишок боргу по ВП № 76374857 складає 7 137 822,48 грн., залишок основної винагороди складає 713 782,25 грн

З відповіді на запит до Пенсійного фонду України вбачається, що Боржник не отримує пенсію.

З відповіді Міністерства внутрішніх справ України вбачається, що відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником не зареєстроване майно.

Згідно відповіді на запит до ДМС, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4

25.10.2024 року приватний виконавець здійснив вихід за місцем реєстрації боржника та за місцем зазначеним у виконавчому документі, а саме: за адресою: АДРЕСА_4 , з ціллю виявлення місцезнаходження боржника, вручення йому постанов про відкриття виконавчих проваджень, виявлення та арешту майна боржника. Але за місцем реєстрації боржника його не було виявлено, двері ніхто не відчиняв, про що, було складено акт приватного виконавця.

Станом на сьогоднішній день вимоги виконавчого документа боржником не виконано, жодних коштів не сплачено, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, декларації про доходи та майно не подано, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи, що на даний час згідно відповідей з реєструючи установ за боржником не зареєстровано майно, на яке можна звернути стягнення, вважаємо, що виконати вимоги виконавчого документу без застосування обмеження боржника у праві виїзду за кордон не вбачається можливим, тому дане обмеження буде пропорційним меті його застосування.

Таким чином, Боржник будучи належним чином повідомлений про відкрите виконавче провадження, не виконує покладених на нього Законом обов?язків та чинить дії, які ускладнюють рішення суду, приховує належне йому майно з метою уникнення звернення стягнення на таке в межах виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Такі обставини порушують права стягувача на виконання рішення суду та унеможливлюють відновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду, та порушують принципи судочинства, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов?язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України)

Станом на сьогоднішній день вимоги виконавчого документу боржником не виконано, будь яких дій, спрямованих на їх виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Наявність у особи невиконаних зобов`язань, що покладені на нього судовим рішенням є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування на всій території України у випадках, установлених міжнародними договорами, згода та обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Доказів існування у боржника об`єктивних причин для виконання судового рішення (відсутності майна, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо) в ході розгляду справи боржником не надано і таких відомостей судовим розглядом не здобуто.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо.

Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Отже, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини, непереборної сили, події тощо.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України № 3857-ХІІ від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Зокрема, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з неповажних причин.

Сама по собі наявність суми заборгованості за виконавчим документом або відсутність дій стосовно добровільного погашення заборгованості не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань покладається, в даному випаду, на приватного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

Ухилення боржником від виконання зобов`язання за виконавчим провадженням, не є тотожним поняттю не виконання судового рішення.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Стаття 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють невиконані зобов`язання, покладені на нього судовим рішенням, до виконання останніх.

Оскільки досі сума боргу не погашена, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на нього постановою державного виконавця є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Згідно п. 8 ст. 19 Закону України Про державну прикордонну службу України встановлено, що запобігання та недопущення в`їзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України покладено на Державну прикордонну службу України.

Пункт 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24 березня 2008 р. № 261/2008, щодо врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання було видано спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 травня 2008 р. № 25-32/463 № 25-5347, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що подання приватного виконавця підлягає до задоволення частково, оскільки постановою Верховного Суду від 27 серпня 2025 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 червня 2024 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та в частині розподілу судових витрат скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, тому подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню частково, а саме до повного виконання вимог виконавчого листа № 521/7270/17, виданого 07.10.2024 року Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 7 147 980 грн. та судовий збір в сумі 8000 грн..

Керуючись ст. 441 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст.5, 18 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 5 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", пунктом 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 р. № 261/2008, суд

У Х В А Л И В :

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов?язань задовольнити частково.

Тимчасово обмежити громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 , у праві виїзду за межі України до повного виконання вимог виконавчого документу, а саме виконавчого листа № 521/7270/17, виданого 07.10.2024 року Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 24.09.2013р. Приморським РВ м. Одеси ГУДМС України в Одеській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 борг у розмірі 7 147 980 (сім мільйонів сто сорок сім тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. та судового збору в сумі 8000 (вісім тисяч)грн..

В задоволенні іншої частини подання відмовити.

Копію ухвали суду після набрання нею законної сили направити для виконання Державній прикордонній службі України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Направити до відома копію ухвали суду сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 27 жовтня 2025 року.

Суддя І.А. Мазун