справа № 205/9214/25
провадження № 2/0198/341/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Довгопол О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду с-ща Юріївка Павлоградського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в:

Позивач АТ ОТП БАНК звернулось до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог АТ ПУМБ зазначає, що відповідачка є боржницею за декількома договорами, укладеними між сторонами спору, зокрема:

- кредитним договором № 301 від 28.01.2020, за умовами якого відповідачці надано кредитну карту з встановленим лімітом в розмірі 5 000,00 грн.;

- кредитним договором № 301 від 01.07.2020, за умовами якого відповідачці надано кредит в розмірі 7 000,00 грн.;

- кредитним договором № 701 від 17.09.2020, за умовами якого відповідачці надано кредит в розмірі 10 000,00 грн.

В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконувала, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі:

- за кредитним договором № 301 13 226,78 грн., що складається з такого: заборгованість за тілом кредиту 7 896,99 грн, заборгованість за відсотками 5 329,79 грн.;

- за кредитним договором № 301 8 464,03 грн., що складається з такого: заборгованість за тілом кредиту 4 932,45 грн, заборгованість за відсотками 1,56 грн., заборгованість за комісією 3 530,02 грн.;

- за кредитним договором № 701 15 235,11 грн., що складається з такого: заборгованість за тілом кредиту 8 316,36 грн, заборгованість за відсотками 2,75 грн, заборгованість за комісією 6 916,00 грн.

Станом на день подання позову відповідачка своїх зобов`язань не виконала та не сплатила борг за кредитними договорами.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ ПУМБ кредитну заборгованість та судові витрати.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23.06.2025 справу направлено за підсудністю до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області.

22.09.2025 ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів та розглянути справу за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням відкласти розгляд справи, оскільки мала намір звернутися за правовою допомогою. Однак в наступне судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв з проханням відкласти розгляд справи або провести судовий розгляд за її відсутності не надала.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що між АТ ПУМБ та ОСОБА_1 укладено декілька кредитних договорів, зокрема:

- 28.01.2020 кредитний договір № 301 , за умовами якого відповідачці надано кредитну карту зі встановленим лімітом в розмірі 5 000,00 грн., з фіксованою відсотковою ставкою 47,88% річних;

- 01.07.2020 кредитний договір № 301, за умовами якого відповідачці надано кредит в розмірі 7 000,00 грн. строком на 24 місяці, з фіксованою відсотковою ставкою 0,01% річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% щомісячно від суми кредиту;

- 17.09.2020 кредитний договір № 701 , за умовами якого відповідачці надано кредит в розмірі 10 000,00 грн. строком на 24 місяці, з фіксованою відсотковою ставкою 0,01% річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99% щомісячно від суми кредиту.

Згідно з кредитними договорами повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів та Порядком повернення кредиту.

В свою чергу, відповідачка зобов`язалась своєчасно повернути кредити та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку, встановленому договором, виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

За ст. 1049 параграфа 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, умовами укладених між АТ ПУМБ та ОСОБА_1 кредитних договорів № 301 та № 701 передбачено обов`язок позичальника щомісячно сплачувати комісійну плату за обслуговування кредиту.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Законом України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом це серед іншого витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 (провадження № 61-18751св21) вказано, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів існування, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 5 розділу 4 «Інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» зазначених кредитних договорів щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісійну плату за обслуговування кредиту, є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з обслуговуванням кредиту, передбачена в розділах 5 «Порядок повернення кредиту» Паспортів споживчого кредиту до кредитних договорів № 301 та № 701, укладених між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 . Розмір комісії за обслуговування складає 209,30 грн та 399,00 грн щомісяця в кожному договорі відповідно.

При цьому в кредитних договорах не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договорів, то положення кредитних договорів щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Визнання судом нікчемного правочину (чи окремих його умов) недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав, адже нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 8 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) викладено висновок про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення комісії за кредитним договором № 301 у розмірі 3 530,02 грн. та за кредитним договором № 701 у розмірі 6 916,00 грн.

Разом з тим, з огляду на те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, з відповідачки слід стягнути заборгованість:

- за кредитним договором № 301 від 28.01.2020 13 226,78 грн., що складається з такого: заборгованість за тілом кредиту 7 896,99 грн, заборгованість за відсотками 5 329,79 грн.;

- за кредитним договором № 301 від 01.07.2020 4 934,01 грн., що складається з такого: заборгованість за тілом кредиту 4 932,45 грн, заборгованість за відсотками 1,56 грн.;

- за кредитним договором № 701 від 17.09.2020 8 319,11 грн., що складається з такого: заборгованість за тілом кредиту 8 316,36 грн, заборгованість за відсотками 2,75 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн., будь-яких заяв, клопотань про стягнення з відповідачки інших судових витрат позивачем не заявлено.

Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню у сумі 26 479,90 гривень, що складає 71,7 % від загальної суми заявлених позивачем вимог, суд стягує з відповідачки на користь АТ «ПУМБ» судовий збір у сумі 1 737,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 207, 256, 267, 626-628, 634, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) заборгованість:

- за кредитним договором № 301 від 28.01.2020 у розмірі 13 226 (тринадцять тисяч двісті двадцять шість) гривень 78 копійок, що складається з такого: заборгованість за тілом кредиту 7 896,99 грн, заборгованість за відсотками 5 329,79 грн.;

- за кредитним договором № 301 від 01.07.2020 у розмірі 4 934 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять чотири) гривні 01 копійка, що складається з такого: заборгованість за тілом кредиту 4 932,45 грн, заборгованість за відсотками 1,56 грн.;

- за кредитним договором № 701 від 17.09.2020 у розмірі 8 319 (вісім тисяч триста дев`ятнадцять) гривень 11 копійок, що складається з такого: заборгованість за тілом кредиту 8 316,36 грн, заборгованість за відсотками 2,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) судовий збір у розмірі 1 737 (одна тисяча сімсот тридцять сім) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 31.10.2025.

Суддя І. О. Гайдар