Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 367/1587/25
Провадження №: 2/332/1825/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2025 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
До Заводського районного суду м. Запоріжжя з Ірпінського міського суду Київської області 12.05.2025 за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ПрАТ «СК «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 07.09.2023 о 19-26 год. біля будинку № 1 по вул. Глісерній у м. Запоріжжі, мала місце дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю автомобіля «Renault Logan», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , власником якого є ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Після дорожньо-транспортної пригоди водій транспортного засобу «Renault Logan», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2023 у справі № 332/5578/23 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Вказаною постановою був встановлений як факт отримання механічних пошкоджень автомобілем «Volkswagen Jetta» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця ДТП. На дату вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Renault Logan», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 212180455, виданого ПрАТ «СК «Універсальна». Власник пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про отримання відшкодування. Відповідно до аварійного сертифікату (ЦВ) вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Volkswagen Jetta», становить 18 034,38 грн. ПрАТ «СК «Універсальна» здійснило регламентну виплату потерпілому у розмірі 18 034,38 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 04.10.2023 № 8555. Ураховуючи вищенаведене, ПрАТ «СК «Універсальна» просить стягнути з відповідача на його користь суму завданої майнової шкоди у розмірі 18 034,38 грн, та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.
Ухвалою судді від 26 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судові засідання 29.07.2025, 23.06.2025, 22.10.2025 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом надсилання судової повістки за адресою реєстрації відповідача. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду відповідач не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав.
Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судові засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Судом встановлено, що 07.09.2023, о 19-26 год., біля буд. № 1 по вул. Глісерній у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Logan», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при русі заднім ходом не впевнився у безпеці руху, внаслідок чого скоїв наїзд на транспортний засіб «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки, травмовані відсутні. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Крім того, будучи учасником ДТП, ОСОБА_1 залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.
Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2023 у справі № 332/5578/23 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.
Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.
Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.
З огляду на викладене та відповідно до положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2023.
Отже, наявність вини в діях ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.09.2023, додатковому доказуванню не підлягає.
Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, що підтверджується полісом № ЕР-212180455 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Транспортний засіб «Volkswagen Jetta», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , на час ДТП був забезпечений полісом № 214252454.
Заявою від 08.09.2023 ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» з проханням здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 07.09.2023.
Відповідно до аварійного сертифіката (ЦВ) визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту автомобіля, становить 18 034,38 грн.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 ЦК України.
За змістом п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).
Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, й страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»).
Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої зазначеної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування»).
Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України).
Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (ст.ст. 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п. «в» ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)
Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (ст. 599 ЦК України).
Відтак, судом встановлено, що ПрАТ «СК «Універсальна» в силу вимог ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, що діяла на момент ДТП, здійснило регламентну виплату потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді особі.
Таким чином, ПрАТ «СК «Універсальна» має право зворотної вимоги у порядку ч. 1 ст. 1191 ЦК України.
З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Універсальна» завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 18 034,38 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 279, 280-284 ЦПК України, суд
Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 18 034 (вісімнадцять тисяч тридцять чотири) гривні 38 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 30.10.2025, оскільки суддя з 23.10.2025 до 10 год. 45 хв. 30.10.2025 перебувала у нарадчій кімнаті.
Учасники справи:
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Суддя У. В. Блажко