РІШЕННЯ

іменем України

06 листопада 2025 рокуСправа №451/1330/24
Провадження № 2/451/31/25

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Патинок О.П.

секретаря судового засідання Ференс І.І.

Справа № 451/1330/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) цивільну справу за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,-

з участю представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 , представника відповідача Грушки Н.В. та третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_6 , представника третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_7 (с/з 30.10.2025)

в с т а н о в и в:

Описова частина рішення: 18.09.2024 через підсистему «Електронний суд» від позивача (заявника) Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича, відповідач (боржник) ОСОБА_1 , треті особи (стягувач) ОСОБА_2 , (заінтересована особа) - ОСОБА_3 надійшла позовна заява (подання) про визнання частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2024 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Стислий виклад позиції позивача та позиції (заперечень) відповідача

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича перебуває: - виконавче провадження №75741188 від 07.08.2024 року з примусового виконання виконавчого листа №451/488/23 виданого «25» липня 2024 року Радехівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 150 000,00 доларів США; - виконавче провадження №75741334 від 08.08.2024 року з примусового виконання виконавчого листа №451/488/23 виданого «25» липня 2024 року Радехівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13 956,80 грн судового збору; - виконавче провадження №75741413 від 08.08.2024 року з примусового виконання виконавчого листа №451/488/23 виданого «25» липня 2024 року Радехівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правову допомогу в сумі 12 900,00 грн. Станом на день звернення до суду із цим позовом боржник ОСОБА_1 рішення суду добровільно не виконав. В ході вчинення приватним виконавцем виконавчих дій, у боржника не виявлено, жодного майна чи грошових коштів, на яке згідно із Законом можливо звернути стягнення (додати документи, чим це підтверджується, якщо такі є). Під час вчинення виконавчих дій приватним виконавцем здійснювалися відповідні запити в банківські та державні установи щодо відкритих рахунків ОСОБА_1 , проте коштів на даних рахунках для виконання рішення суду не виявлено. Згідно з інформацією органу державної реєстрації актів цивільного стану №0 від 17 вересня 2024р. боржник ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з «27» липня 2023 року, актовий запис №1686. Згідно відомостей РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (Філія ГСЦ МВС) від 02.09.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником наступних транспортних засобів: 1. BMW М235і, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_2 . Дата набуття права власності 23.08.2024 року; 2. PEUGEOT 301, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова: НОМЕР_3 , державний номерний знак: НОМЕР_4 . Дата набуття права власності 19.07.2024 року; 3. FORD FUSION, 2015 року випуску, синього кольору, № кузова: НОМЕР_5 , державний номерний знак: НОМЕР_6 . Дата набуття права власності 06.07.2024 року. Враховуючи, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, яка знайшла своє вираження у ст. 60 Сімейного кодексу України, слід дійти висновку, що зазначені вище автомобілі є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Оскільки, у праві спільної сумісної власності на рухоме майно (автомобілі) частки подружжя не визначені, суд повинен встановити розмір частки боржника ОСОБА_1 . Просить суд визначити, що частка боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) в автомобілі BMW М235і, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 становить 1/2 частину цього майна. 2. Визначити, що частка боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) в автомобілі PEUGEOT 301, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова: НОМЕР_3 , державний номерний знак: НОМЕР_4 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 становить 1/2 частину цього майна. 3. Визначити, що частка боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) в автомобілі FORD FUSION, 2015 року випуску, синього кольору, № кузова: НОМЕР_5 , державний номерний знак: НОМЕР_6 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 становить 1/2 частину цього майна.

04.11.2024 від представника відповідача Грушки Н.В. надійшов відзив на позовну заяву, де вказано, що 27 липня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_8 , актовий запис 1686. З метою врегулювання режиму майна, що буде набуте за час шлюбу, 25 липня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюбний Договір, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Василюк В.М. та зареєстровано у реєстрі за № 4331 від 25 липня 2024 року. Даним Договором Чоловік і Дружина врегульовують майнові відносини між ними, включаючи визначення правового режиму майна, набутого в період перебування в зареєстрованому шлюбі. Шлюбний договір не врегульовує правовий режим майна, яке було набутим до моменту укладення шлюбного договору, а виключного того майна, що буде набуте у майбутньому. Пункт 2 Шлюбного договору визначає, що все майно, в тому числі рухоме і нерухоме, придбане та/або набуде Чоловіком або Дружиною до реєстрації шлюбу, є особистим майном і належить на праві приватної власності тому з Подружжя, на чиє ім`я воно було придбане чи набуде. Пункт 3 Шлюбного договору передбачає те, що все майно, в тому числі рухоме і нерухоме, яке було придбане та/або набуде Чоловіком або Дружиною після укладення шлюбного Договору, є особистим майном і належить на праві особистої приватної власності тому з подружжя на чиє ім`я воно було придбане та/або зареєстроване. Також пунктом 6 Шлюбного договору передбачено, що Сторони домовилися, що будь-які зобов`язання за договорами позики, кредитними договорами, іншими договорами, правочинами є особистими зобов`язаннями того з Подружжя, хто є стороною таких договорів. Майно, яке є у власності ОСОБА_1 та/або ОСОБА_3 , відповідно до умов шлюбного Договору належить кожному окремо на праві особистої приватної власності, того з Подружжя, на чиє ім`я воно було придбане та/або зареєстроване. З цього також випливає, що майно, яким Відповідач володіє спільно з іншими особами- відсутнє, а відтак до даних правовідносин не може бути застосована норма ст. 443 ЦПК України. Таким чином, транспортні засоби: BMW М235і, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_2 ; · PEUGEOT 301, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова: НОМЕР_3 , державний номерний знак: НОМЕР_4 ; · FORD FUSION, 2015 року випуску, синього кольору, № кузова: НОМЕР_5 , державний номерний знак: НОМЕР_6 . було набуто гр. ОСОБА_3 після укладення шлюбного договору, а відтак у силу п. 3 Шлюбного договору, вказані транспортні засоби є особистою приватною власністю гр. ОСОБА_3 та не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Просить суд закрити провадження у справі № 451/1330/24 за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича до ОСОБА_1 , треті особи (стягувач) ОСОБА_2 , (заінтересована особа) ОСОБА_3 про визнання частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. У разі неприйняття судом рішення про закриття провадження у справі, просимо відмовити у задоволені позовних вимог у справі № 451/1330/24 за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича до ОСОБА_1 , треті особи (стягувач) ОСОБА_2 , (заінтересована особа) ОСОБА_3 про визнання частки майна боржника у майні, у повному обсязі.

Позиція учасників справи в судовому засіданні

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Пояснив, що рішення суду, згідно якого відкрито виконавчі провадження не виконано, шлюбний договір, який було укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 визнано в судом недійсним, відповідно автомобілі куплені в шлюбі є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя. Із вказаним позовом приватний виконавець Білецький І.М. звертався як позивач.

Представник відповідача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_6 в судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити, так як спірні автомобілі є особистою власністю дружини ОСОБА_1 , а автомобіль «PEUGEOT 301», 2016 року випуску проданий. Приватний виконавець звертається як позивач у справі, а не як приватний виконавець, згідно ч.5 ст. 56 ЦПК України, що є підставою для відмови у позові, оскільки такий не поданий в інтересах ОСОБА_2 .

Представник третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_7 щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

Заяви (клопотання) учасників справи

27.09.2024 від позивача ОСОБА_4 надійшла заява про усунення недоліків (а.с.40 Т.1).

22.10.2024 від представника третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_6 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.61-63 Т1).

25.11.2024 від представника третьої особи ОСОБА_8 ОСОБА_7 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.135 Т.1.).

03.12.2024 від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_6 надійшло клопотання про долучення доказів (а.с.157 Т.1).

03.12.2024 від позивача ОСОБА_4 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.175 Т.1).

12.12.2024 від представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 надійшло клопотання про долучення доказів (а.с.178 Т.1).

30.12.2024 від представника третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_6 надійшло клопотання про долучення доказів (а.с.232-233 Т.1).

10.01.2025 від представника третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_7 надійшло клопотання про долучення доказів (а.с.253-254 Т.1).

26.08.2025 від представника третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_7 надійшло клопотання про поновлення провадження у справі (а.с.26-27 Т.2).

18.09.2025 від представника третьої особи ОСОБА_1 Білана П.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.36-37 Т.2).

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 19.09.2024 позовну заяву (подання) Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича про визнання частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами залишено без руху.

20.09.2024 на виконання ухвали судді від 19.09.2024 подано заяву уточнення, де Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. вказав, що оскільки право спільної часткової власності у співвласників майна не виникало, це вказує на спір про право, тому такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження в порядку ст. 175 ЦПК України.

Згідно розпорядження керівника апарату І.Білозір «Про відключення картки на клопотання, заяву, подання у порядку виконання судового рішення та рішення іншого органу (посадової особи) у цивільній справі №451/488/23 від статистичного звіту» від 23.09.2024 картку на клопотання, заяву, подання у порядку виконання судового рішення та рішення іншого органу (посадової особи) у цивільній справі №451/488/23 (6/451/19/24) відключено від статистичного звіту та заведено нову ОСК на цивільну справу (позовне провадження).

Ухвалою судді від 24.09.2024 матеріали позовної заяви залишено без руху, 27.09.2024 позивачем такі усунені.

30.09.2024 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.10.2024.

22.10.2024 підготовче засідання у справі відкладено на 05.11.2024 у зв`язку із неявкою відповідача.

04.11.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 05.11.2024 частково задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_6 в частині поновлення процесуального строку на подання відзиву. Продовжено відповідачу ОСОБА_1 строк на подання відзиву на позовну заяву по справі до 04.11.2024 включно. В підготовчому засіданні оголошено перерву до 25.11.2024.

25.11.2024 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 03.12.2024. Судом протокольно витребувано від відповідача копії договорів купівлі-продажу на автомобілі ПЕЖО та БМВ.

03.12.2024 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 12.12.2024

03.12.2024 о 14 год.23 хв. від позивача ОСОБА_4 надійшло клопотання про зупинення розгляду справи до закінчення розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про визнання недійсним шлюбного договору.

12.12.2024 в підготовчому засіданні ухвалою суду витребувано докази. В підготовчому засіданні оголошено перерву до 27.12.2024 до 12.45.

27.12.2024 підготовче засідання не відбулося згідно довідки (а.с.224).

09.01.2025 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 14.01.2025.

Ухвалою суду від 14.01.2025 провадження у справі № 451/1330/24 зупинено до набрання законної сили рішення у справі № 451/1692/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним Шлюбного договору від 05.07.2024.

Ухвалою суду від 18.09.2025 поновлено провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 13.10.2025 на 10 год. 00 хв.

Суд своєю ухвалою від 13.10.2025 закрив підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 30.10.2025 на 10 год. 00 хв.

30.10.2025 у відповідності до ст. 244 ЦПК України суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення і проголошення судового рішення на 06.11.2025.

Мотивувальна частина рішення: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом встановлено, що згідно копії виконавчого листа Радехівського районного суду Львівської області від 10.10.2023 про стягнення заборгованості за договором позики, де присуджено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч доларів, 00 центів) доларів США та 13956 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень) грн 80 коп. судового збору. Рішення набрало законної сили 18.06.2024, строк пред`явлення виконавчого листа до 18.06.2027. Виконавчий лист видано 25.07.2024 (а.с.10-11 т.1).

Як видно із постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2024 ВП №75741188, виданої приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М., за виконавчим листом № 451/488/23 від 25.07.2024 відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч доларів, 00 центів) доларів США (а.с.12-13 т.1.).

Відповідно до копії виконавчого листа Радехівського районного суду Львівської області від 10.10.2023 про стягнення заборгованості за договором позики, де присуджено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 - 13956 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень) грн 80 коп. судового збору. Рішення набрало законної сили 18.06.2024, строк пред`явлення виконавчого листа до 18.06.2027. Виконавчий лист видано 25.07.2024 (а.с.14-15 т.1).

Як видно із копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№75741334 від 08.08.2024, виданої приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М., за виконавчим листом № 451/488/23 від 25.07.2024 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13 956 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень) грн 80 коп. судового збору (а.с.16-17 т.1.).

Згідно копії виконавчого листа Радехівського районного суду Львівської області від 25.07.2024 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, де присуджено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 , витрати на професійну правову допомогу в сумі 12900 (дванадцять тисяч дев`ятсот гривень, 00 копійок). Рішення набрало законної сили 18.06.2024, строк пред`явлення виконавчого листа до 18.06.2027. Виконавчий лист видано 25.07.2024 (а.с.18-19 т.1).

Як видно із копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №75741413 від 08.08.2024 виданої приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М., за виконавчим листом № 451/488/23 від 25.07.2024 відкрито виконавче провадження про стягнення на професійну правову допомогу в сумі 12 900 (дванадцять тисяч дев`ятсот гривень, 00 копійок) (а.с.20-21 т.1.).

Згідно відповіді на запит № 221109335 від 16.08.2024 до Державної фіскальної служби України за результатами запиту по податковому номеру № НОМЕР_7 відкрито ряд рахунків на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22-23 т.1).

Відповідно до відповіді з Пенсійного фонду України № 225817944 від 11.09.2024 за запитом ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 особу не знайдено в РЗО (а.с.24 т.1).

Згідно з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 на підставі рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, серія та номер:75741188, видавник: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., де вирішено накласти арешт на все нерухоме майно (а.с.25 т.1).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 17.09.2024 - 27 липня 2023 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, № актового запису: 1686. Шлюб зареєстровано між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26-28 т.1).

Як видно із повідомлення РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях №31/28/16-6172 -2024 від 02.09.2024 за ОСОБА_3 зареєстровані транспортні засоби BMW M2351 2979 (2016), білий на обліку 23.08.2024; Peugeot 301 1560 (2016), на обліку 19.07.2024; Ford Fusion 1999 (2015), на обліку 16.07.2024 (а..с.30 Т.1).

Згідно шлюбного договору від 05.07.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_1 уклали договір, яким подружжя врегульовують майнові відносини між ними, включаючи визначення правового режиму майна, набутого в період перебування в зареєстрованому шлюбі, визначення майнових прав та обов`язків кожного з подружжя (а.с. 94 Т.1).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 ОСОБА_1 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 27.07.2023 (а.с.95 Т.1).

Як видно із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрована як ФОП з 20.07.2024 (а.с.96-97 Т.1).

Згідно інформації з РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківські та Закарпатській областях №31/28/16-12505-2024 від 17.12.2024 з даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 16.12.2024, транспортний засіб: BMW M235I, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова НОМЕР_10 : - 23.11.2023 у ТСЦ 5141 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях було зареєстровано за гр. ОСОБА_10 ; - 20.08.2024 у СЦ 8046 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві було зареєстровано за гр. ОСОБА_11 ; - 23.08.2024 у ТСЦ 4649 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях було зареєстровано за гр. ОСОБА_3 ; транспортний засіб: PEUGEOT 301, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова НОМЕР_11 : - 24.01.2016 ТС 0541 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях було зареєстровано на гр. ОСОБА_12 ; - 19.07.2024 у ТСЦ 4649 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях було зареєстровано на гр. ОСОБА_3 ; - 05.10.2024 у ТСЦ 6141 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області було перереєстровано на нового власника по договору укладеному в ТСЦ, а саме гр. ОСОБА_13 . Транспортний засіб: FORD FUSION HYBRID, 2015 року випуску, синього кольору, № кузова НОМЕР_12 , - 12.10.2023 у ТСЦ 4641 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях було зареєстровано на ПП «АКТИВУР1001»; - 06.07.2024 у ТСЦ 4649 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях було зареєстровано на гр. ОСОБА_3 (а.с.201, 211-212 т.1).

Відповідно до Договору купівлі-продажу №4649/2024/4841068 транспортного засобу від 22.08.2024 між продавцем ОСОБА_11 та покупцем ОСОБА_1 було укладено вказаний договір про купівлю транспортного засобу BMW M235I, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова НОМЕР_10 (а.с.202-203, 213-214 т.1).

Згідно Договору купівлі-продажу №85554/24/002099 транспортного засобу від 18.07.2024, між продавцем ТОВ «БАГТРЕКЕР» та покупцем ОСОБА_1 було укладено вказаний договір про купівлю транспортного засобу PEUGEOT 301, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова НОМЕР_11 (а.с.204-205, 215-216 т.1).

Відповідно до Договору купівлі-продажу № 4649/2024/4736072 транспортного засобу від 06.072024, між продавцем ПП «АКТИВУР 1001» та покупцем ОСОБА_1 було укладено вказаний договір про купівлю транспортного засобу FORD FUSION HYBRID, 2015 року випуску, синього кольору, № кузова НОМЕР_12 (а.с.209-210, 221-222 т.1).

Як видно із копії позовної заяви, долученої копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження справі від 05.12.2024 та копії позовної заяви у провадженні Радехівського районного суду Львівської області перебуває справа № 451/1692/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про визнання недійсним Шлюбного договору від 05.07.2024. Предметом позову у даній справі є визнання недійсним Шлюбного договору укладеного 05 липня 2024 року між ОСОБА_1 (Чоловік) та ОСОБА_3 (Дружина), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Василюком Володимиром Михайловичем та зареєстровано в реєстрі за № 4331 (а.с.180, 258-266 т.1).

Як видно із постанови Львівського апеляційного суду від 20.08.2025 рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 06 березня 2025 року, де позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним шлюбний договір укладений 05 липня 2024 року між ОСОБА_1 (Чоловік) та ОСОБА_3 (Дружина), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Василюком Володимиром Михайловичем та зареєстрований в реєстрі за №4331. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1462,16 грн залишено без змін. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови (а.с.28-31 т.2).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки за результатами розгляду справи

Вивчивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, суд приходить переконання про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 року (ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Насамперед потрібно зазначити, що приватний виконавець, хоча і є суб`єктом незалежної професійної діяльності, проте уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Так, оскільки визначення права частки боржника в майні оспорюється, приватний виконавець Білецький І.М., звернувся до суду із вказаним позовом в порядку позовного провадження.

Повноваження виконавця на вчинення виконавчих дій наведені у ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» через визначення переліку прав і обов`язків виконавця.

Зокрема, у ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У ч.3 зазначеної статті визначені права виконавця у виконавчому провадженні, де в пункті 22 вказано, що виконавець може здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

У ч.6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено алгоритм дій виконавця у разі виникнення потреби у зверненні стягнення на майно, яким боржник володіє спільно з іншими особами, у якій зазначено, що в разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно сформульованих у постанові від 06 жовтня 2020 року висновків у справі № 2-24/494-2009, про те, що виконавець може звернутися до суду з вимогою про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від наявності спору про право на таке майно, з урахуванням уточнень, здійснених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11, які полягали в тому, що в разі наявності спору щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди по сутті має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору, і така заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові 10 вересня 2025 року справа № 367/252/24; провадження № 14-21цс25 робить застереження, що хоча виконавець і має право на звернення до суду з вимогою про визначення частки боржника у майні, яким він спільно володіє з іншими особами, у формі подання або позовної заяви залежно від наявності спору про право на таке майно, відповідне повноваження виконавця спрямоване винятково на повне та своєчасне виконання рішення суду, яке набрало законної сили і не перешкоджає особам, права яких безпосередньо порушені, оспорені чи не визнані, самостійно звернутися до суду за захистом своїх прав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що спір між ОСОБА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу правового режиму майна набутого за час шлюбу, а саме автомобілів: BMW M235I, 2016 року випуску, PEUGEOT 301, 2016 року випуску, FORD FUSION HYBRID, 2015 року випуску було предметом розгляду справи № 451/1692/24, де постановою Львівського апеляційного суду від 20.08.2025 залишено без змін рішення Радехівського районного суду Львівської області від 06 березня 2025 року, яким позов ОСОБА_2 задоволено та визнано недійсним шлюбний договір укладений 05 липня 2024 року між ОСОБА_1 (Чоловік) та ОСОБА_3 (Дружина), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Василюком Володимиром Михайловичем та зареєстрований в реєстрі за №4331.

Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 про примусове виконання Виконавчих листів у справі №451/488/23 від 18.06.2024 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2024 ВП №75741188; ВП №75741334; ВП №75741413.

Отже, приватний виконавець Білецький І.М., в межах повноважень передбачених ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», звернувся до Радехівського районного суду Львівської області із позовною заявою про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно із іншими особами, під час здійснення виконавчого провадження саме у зв`язку із зверненням стягувача ОСОБА_2 , а не із власної ініціативи чи в інтересах інших осіб, крім як стягувача.

Водночас, із вимогою про визнання недійсним договору, укладеного боржником з метою уникнення звернення стягнення на майно, звертався стягувач у справі № 451/1692/24.

Основною метою діяльності виконавця та його безпосереднім завданням є сприяння виконанню судових рішень, які на підставі статті 129-1 Конституції України є обов`язковими на всій території України. Для досягнення зазначеної мети виконавець зобов`язаний вживати всіх заходів, передбачених законом, у межах своєї компетенції.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону ЗУ «Про виконавче провадження» до заходів примусового виконання рішень належить звернення стягнення на майно боржника, у тому числі якщо воно перебуває в інших осіб.

Державні органи, органи місцевого самоврядування, нотаріуси, інші суб`єкти у разі здійсненні ними владних управлінських функцій відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, у разі звернення особи за вчиненням певної дії щодо майна, що належить боржнику, який внесений до Єдиного реєстру боржників, зобов`язані не пізніше наступного робочого дня повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про майно, щодо якого звернулася така особа.

Велика Палата Верховного Суду у сформульованому нею у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 висновку покликається на те, що покладення тягаря щодо повернення майна боржника (спонукання до оспорення фраудаторного правочину, тобто ініціювання наступних судових процесів) на кредитора, який уже виграв попередній судовий процес щодо стягнення суми боргу і правомірно очікує від держави вчинення усіх можливих дій на забезпечення виконання судового рішення компетентними органами, нівелює сутність конституційного права кредитора на судовий захист та суперечить правилам статей 3, 8, частин першої, другої статті 55, частин першої, другої статті 129-1 Конституції України.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 367/252/24 Постанова від 10 вересня 2025 року, провадження № 14-21цс25 враховує, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має не особистий, а винятково службовий інтерес, який полягає у виконанні покладених на нього державою посадових обов`язків і досягненні такого результату, за якого судове рішення буде виконаним.

З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду висновує, що виконавець має право звернутися до суду з позовом щодо оспорення фраудаторного правочину саме в інтересах стягувача у виконавчому провадженні.

З цих же міркувань у разі наявності спору про право на майно, яким боржник володіє спільно з іншими особами, позов про визначення частки боржника у такому майні також пред`являється виконавцем в інтересах стягувача у виконавчому провадженні, оскільки як вимоги, спрямовані на повернення майна у власність боржника (спільну власність боржника та інших осіб), так і вимоги щодо визначення частки боржника у такому майні мають на меті забезпечення повного та своєчасного виконання судового рішення у спосіб звернення стягнення на майно боржника, що відповідає майновим інтересам стягувача.

Таким чином, покликання представника відповідача та третьої особи ОСОБА_1 та ОСОБА_1 ОСОБА_6 , щодо відмови у задоволенні позову з підстав відсутності звернення до суду позивача приватного виконавця Білецького І.М. саме в інтересах стягувача ОСОБА_2 із вказаним позовом, не узгоджується із висновками Великої палати Верховного суду у справі № 367/252/24 Постанова від 10 вересня 2025, оскільки такий звернувся до суду для забезпечення виконання інтересів стягувача у відкритих виконавчих провадженнях, а не у власних інтересах чи інтересах третіх осіб, протилежного в судовому засіданні не встановлено, водночас, приватний виконавець не пред`являв позову в інтересах боржника як під час розгляду справи № 367/252/24.

Також, доводи представника відповідача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_6 про незаконність визначення частки в майні боржника, а саме в автомобілях, які не є у праві спільної сумісної власності подружжя, згідно шлюбного договору від 05.07.2024, не знайшли свого підтвердження з огляду на наступне.

16.01.2025 ухвалою суду у розглядуваній справі у зв`язку із об`єктивною неможливістю вирішення справи про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами до вирішення справи про визнання вказаного шлюбного договору від 05.07.2024 недійсним, провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішення у справі № 451/1692/24 про визнання недійсним Шлюбного договору від 05.07.2024. Ухвала в апеляційному порядку учасниками провадження не оскаржувалася.

Так, із постанови Львівського апеляційного суду від 20.08.2025 № 451/1692/24 рішення Радехівського районного суду Львівської області від 06 березня 2025 року залишено без змін. Як видно із вказаної постанови позов ОСОБА_2 задоволено та визнано недійсним шлюбний договір укладений 05 липня 2024 року між ОСОБА_1 (Чоловік) та ОСОБА_3 (Дружина), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Василюком Володимиром Михайловичем та зареєстрований в реєстрі за №4331.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, факти встановлені в справі № 451/1692/24 мають преюдиційне значення для справи № 451/1330/24, вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21).

Таким чином, на транспортні засоби набуті дружиною ОСОБА_1 ОСОБА_1 , у період шлюбу, поширюється презумпція права спільної сумісної власності подружжя, так як у справі № 451/1692/24 встановлено недійсність шлюбного договору, який є фраудаторним, тобто таким, що вчинений на шкоду кредитору ОСОБА_2 .

Отже, презумпція спільності права власності подружжя на придбане в період шлюбу майно, а саме автомобілі: «BMW M235I», 2016 року випуску, «PEUGEOT 301», 2016 року випуску, «FORD FUSION HYBRID», 2015 року випуску не спростована, тому підстави для закриття провадження у справі № 451/1330/24 згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та для відмови у задоволені позовних вимог у справі № 451/1330/24 відсутні.

Щодо твердження представника відповідача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_6 про відмову у задоволенні позову в частині визначення частки боржника ОСОБА_1 в автомобілі «PEUGEOT 301», 2016 року випуску, так як такий автомобіль проданий, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі, якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Так, приватний виконавець Білецький І.М. звертається до суду з позовною заявою про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) в автомобілі PEUGEOT 301, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова: НОМЕР_3 , державний номерний знак: НОМЕР_4 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 , що становить 1/2 частину цього майна, проте, як встановлено в судовому засіданні, автомобіль «PEUGEOT 301, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова НОМЕР_11 ОСОБА_1 придбала на підставі Договору купівлі-продажу №85554/24/002099 транспортного засобу від 18.07.2024, проте 05.10.2024 у ТСЦ 6141 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області було перереєстровано на нового власника по договору укладеному в ТСЦ, а саме на гр. ОСОБА_13 .

Так, згідно ч.4 ст.9 ЗУ «Про виконавче провадження» укладення протягом строку, зазначеного в частині третій цієї статті, правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна, є підставою для визнання такого правочину недійсним, крім випадків продажу у процесі приватизації майна, яке входить до складу єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, внесеного до Єдиного реєстру боржників.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 містяться правові висновки, що відповідно до положень ч. 4 ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження» укладення протягом строку, зазначеного в ч.3 цієї статті, правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна, є підставою для визнання такого правочину недійсним.

У Постанові від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц Велика Палата Верховного Суду, виклала висновок, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України).

Так, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог позивача, тому зважаючи на обставину відчуження спірного автомобіля, визначити, частку боржника ОСОБА_1 в автомобілі «PEUGEOT 301», 2016 року, який відчужений ОСОБА_1 іншому власнику, не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, водночас суд роз`яснює право приватного виконавця звернення до суду, в тому числі за позовом про визнання недійсним правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна.

Так, згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 по справі №916/2813/18 якщо виник спір щодо визначення частки майна боржника у майні, яке належить боржнику та іншим особам на праві спільної сумісної власності, то судове рішення у разі задоволення позову має наслідком зміну матеріального правовідношення право спільної сумісної власності припиняється, натомість виникає право спільної часткової власності.

Приватний виконавець звернувся до суду для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким боржник володіє спільно з дружиною, статус цього майна є спільним сумісним майном, частки яких у цьому праві не зареєстровані.

Підставою звернення приватного виконавця до суду із цим позовом стала бездіяльність боржника, яка ускладнює виконання рішення. На переконання приватного виконавця є необхідність у зверненні стягнення на майно боржника, яким він володіє спільно з іншими особами, оскільки майно є спільною сумісною власністю боржника та дружини, а відсутність виділеної частки майна боржника унеможливлює виконавцю здійснити виконавчі дії, пов`язані зі зверненням стягнення на майно боржника.

Згідно ч.6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно із ч.1ст. 356, ст. 357 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У праві спільної часткової власності частки вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Частиною 1 ст. 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

У разі виділу частки із майна, яка є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ст. 370 ЦК України).

Конституційний Суд України неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац 3 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше речення абзацу 2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист (абзац 5 п.п. 2.1 п.2 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013).

Обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання (абзац 6 п.п. 2.1 п.2 мотивувальної частини рішення від 15.05.2018 № 2-р (ІІ)/2019).

Як встановлено ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).

Процесуальні норми виконавчого провадження ч.6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що у разі, якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.01.2020 по справі справа № 367/6231/16-ц поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а ч.6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена; частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Таким чином, за зверненням приватного виконавця суд визначає частку боржника з метою подальшого звернення стягнення на неї та приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визначення, що частка боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) в автомобілі BMW М235і, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 становить 1/2 частину цього майна та, що частка боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) в автомобілі FORD FUSION, 2015 року випуску, синього кольору, № кузова: НОМЕР_5 , державний номерний знак: НОМЕР_6 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 становить 1/2 частину цього майна.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до платіжної інструкції № 137375 від 27 вересня 2024 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3633,60 грн.

За урахуванням часткового задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,4 грн, виходячи із задоволення 2/3 позовних вимог.

Резолютивна частина рішення:

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

задовольнити частково позовні вимоги Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Визначити, що частка боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) в автомобілі BMW М235і, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 становить 1/2 частину цього майна.

Визначити, що частка боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) в автомобілі FORD FUSION, 2015 року випуску, синього кольору, № кузова: НОМЕР_5 , державний номерний знак: НОМЕР_6 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 становить 1/2 частину цього майна.

В задоволення решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_3 на користь Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича, РНОКПП: НОМЕР_13 , адреса: Львівська область, м. Львів, вул. Грабовського 11 офіс 104 - 2422,4 (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 50 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович, адреса Львівська область, РНОКПП НОМЕР_13 , адреса: м. Львів, вул. Грабовського 11 офіс 104; представник: ОСОБА_5 , адреса АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_14

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_3 ; представник: ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_5 РНОКПП: НОМЕР_15 ;

Треті особи: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 ; представник ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_16 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_17 , адреса: АДРЕСА_7 ; представник: ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_5 РНОКПП: НОМЕР_15 ;

Повний текст рішення складено, підписано, оголошено - 06.11.2025, 08.20.

Головуючий суддяПатинок О. П.