РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 707/4528/25

Провадження 2/712/5636/25

10 листопада 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.

при секретарі судового засідання Безруковій Д.О.

заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2025 року заявниця звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви посилалася на те, що ОСОБА_2 під час роботи заявниці у Черкаському обласному центрі соціальних служб систематично вчиняла щодо неї психологічний тиск, шантаж і приниження, що мають форму мобінгу, включаючи тиск через рідних з використанням особистої інформації, погрози з труднощами у подальшому працевлаштуванні. Після звільнення заявниці та звернення до контролюючих органів (Держпраці, поліції, податкової) ОСОБА_2 почала шантажувати заявницю, висловлювала погрози звільнити її матір. Такі дії заявник сприймає як погрози та спробу впливу через третіх осіб, а також втручання у особисті кордони, що створює реальну загрозу безпеці та має ознаки психологічного насильства. З огляду на те, що заявницею ініційовано судові процеси проти роботодавця, існує ризик ескалації агресії з боку колишньої начальниці та можливих фізичних та репутаційних дій проти заявниці.

Ухвалою Черкаського районного суду від 04.11.2025р. справу надіслано за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси.

06 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у заяві, також надала додаткові пояснення щодо порушення її прав зацікавленою особою.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, скерувала заперечення у формі відзиву та клопотання про розгляд справи в її відсутність.

В обгрунтування заперечень проти вимог заявниці вказувала на те, що неможливо погодитися із викладеним ОСОБА_1 у заяві, оскільки вказане є надуманим, нічим не обгрунтованим суб?єктивним сприйняттям останньої, перебільшенням та точкою зору, що не ґрунтується жодним належним та допустимим доказом.

Серед документів, доданих до заяви, якими обгрунтовує свою позицію заявниця, є лише скріншоти з месенджеру. Так, більшість роздруківок скріншотів з месенджеру взагалі не містять

конкретних дат ведення переписок. Одна з них, датована серпнем 2025 року. Доказів будь-якого спілкування у подальшому чи станом на сьогодні немає. Натомість, ті, що датовані 02.07.2025, 23.07.2025, 04.08.2025, 05.08.2025, 10.08.2025 стосуються переписки з матір?ю, які ніяким чином не дотичні до ОСОБА_2 .

Із заявницею заінтересована особа була у трудових відносинах до серпня 2025 року. Скріншотами, доданими самою заявницею підтверджується, що будь-яке спілкування, листування, переписки у месенджерах з нею було припинено у серпні місяці поточного року, оскільки її трудова діяльність у Черкаському обласному центрі соціальних служб у серпні 2025 року припинена та, відповідно відпала потреба у будь-якому спілкуванні з ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 щодо вчинення ОСОБА_2 дій, що мають ознаки мобінгу у період трудових відносин з останньої, не знайшли свого підтвердження ані органами Національної поліції України, ані Управлінням інспекційної діяльності у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. Заявницею саме з цієї причини і не додано жодного документа (висновку) щодо встановлення таких фактів по відношенню до неї, оскільки таких фактів не виявлено.

Щодо ініціювання ОСОБА_1 судового процесу проти колишнього роботодавця (Черкаського обласного центру соціальних служб) та, на переконання заявниці існування ризику ескалації агресії з боку колишньої начальниці та можливих фізичних та репутаційних дій проти неї, зазначає.

Згідно з інформацією, що міститься на офіційному сайті Судової влади України, ОСОБА_1 , окрім як до Черкаського обласного центру соціальних служб, позовні заяви також подані до Інклюзивно-ресурсного центру Слобідської сільської ради про визнання звільнення незаконним та відшкодування моральної шкоди (справа № 712/15159/25), до ТОВ «ПРАЙС КОНТРОЛ» про відшкодування моральної шкоди, завданої необгрунтованою відмовою у працевлаштуванні (справа № 707/4483/25).

Також згідно з інформацією щодо стадій розгляду судових справ вбачається, що заяви про видачу обмежувального припису ОСОБА_1 подано також до інших осіб, окрім заінтересованої особи ОСОБА_2 .. Так, у провадженні Соснівського районного суду міста Черкаси перебувають справи № 707/14348/25, № 712/15160/25 та № 707/4528/25 за заявами ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису до фізичних осіб.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 зловживає правом на доступ до суду, яке не є абсолютним.

Посилання Заявниці на положення ст. 173-4 КУпАП взагалі ніяким чином не пов?язане з предметом заяви, оскільки стосується адміністративної відповідальності за вчинені діяння учасників освітнього процесу.

Крім того, обгрунтування своєї заяви нормами ст. 1 Закону України від 07.12.2017 №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII) є взагалі невиправданим та безглуздим, з огляду на те, що сфера дії законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється на родичів, інших осіб, які пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки, за умови спільного проживання (ст. 3 Закону №2229-VIII), до переліку яких заінтересована особа не належить.

Окремо зазначила, що термінових заборонних приписів стосовно неї не виносилось, будь-яких притягнень до адміністративної відповідальності, зокрема і за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, не було.

Заявниця не надала суду доказів, на підставі яких можна зробити висновки про факти домашнього насильства з боку ОСОБА_2 , вони не є родичами, ніяким чином не пов?язані ані спільним побутом, ані спільним проживанням, не мають взаємних прав та обов?язків, а тим більше, про наявність ризиків у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві саме з боку ОСОБА_2 взагалі не може іти мова.

Таким чином, не знайшло свого підтвердження існування ризиків, які можуть настати у разі незастосування відносно ОСОБА_2 , як заінтересованої особи обмежувального припису.

ОСОБА_2 , не погоджується з наведеними мотивами та заперечує проти прохання видати обмежувальний припис у вигляд заходів тимчасового обмеження на шість місяців, викладених у заяві заявницею.

За таких обставин, вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення через відсутність належних, допустимих та достатніх доказів застосування мною до заявниці психологічного та фізичного насильства у розумінні положень Закону № 2229-VIII, сфера дії якого поширюється виключно на родичів, інших осіб, які пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки, за умови спільного проживання (ст. 3 Закону № 2229-VIII), до переліку яких ОСОБА_2 не належить та у зв?язку з недопущенням необґрунтованого обмеження її прав.

Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Розгляд судом справ про видачу і продовження обмежувального припису врегульований Главою 13 Розділу IV Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України).

Відповідно до 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана:

1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству";

2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків";

3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків";

4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження №61-2417сво19)).

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до Закону України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків" метою цього Закону є досягнення паритетного становища жінок і чоловіків у всіх сферах життєдіяльності суспільства шляхом правового забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, ліквідації дискримінації за ознакою статі та застосування спеціальних тимчасових заходів, спрямованих на усунення дисбалансу між можливостями жінок і чоловіків реалізовувати рівні права, надані їм Конституцією і законами України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Заявниця звернулась до суду з приводу видачі обмежувального припису щодо заінтересованої особи ОСОБА_2 , яка не відноситься до кола осіб, зазначених у статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», також видача обмежувального припису не стосується випадків, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", відтак заява подана з приводу правовідносин між учасниками справи, в яких у розумінні Глави 13 Розділу IV ЦПК України не передбачено видачу обмежувального припису.

У випадку виникнення цивільного-правового спору заявниця вправі його вирішувати у встановленому законом порядку позовного проведження.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 294, главою 13 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити повністю.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення складений 10листопада 2025 року.

Заявник: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).