Справа № 333/969/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Дондик О.Ю.,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на реєстрацію права власності,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Мельнікової А.А. ,

представника відповідача Мірошніченко О.О.,

в с т а н о в и в:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на реєстрацію самовільно побудованого житлового будинку, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати гр. ОСОБА_2 , яка проживала за адресою АДРЕСА_1 . 26 листопада 2009 року позивачка звернулась до Шостої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері,заведено спадкову справу №979/2009. У заяві спадщиною зазначений житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на який вона просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Будинок належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Померлі не оформили в бюро технічної інвентаризації документ про право власності на вказаний будинок. Після звернення до нотаріальної контори у встановлений законом строк, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на житловий будинок з підстав відсутності правовстановлюючого документа на право приватної власності на житловий будинок на ім`я померлої, та не проведення первісної реєстрації права власності на будинок. За життя померла не оформила в бюро технічної інвентаризації документ про право власності на будинок. Отримати зараз правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо, так як власниця будинку померла, тому й успадкувати будинок без належних правовстановлюючих документів позивачка не може. Позивачка вважає себе єдиним спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_2 . На підставі вищевикладеного, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право на реєстрацію права власності на самовільно побудований житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

12.03.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому вважають позовні вимоги не обґрунтованими та недоведеними належними доказами, оскільки не надано документів, підтверджуючих право власності або користування земельною ділянкою.

Представник позивача-адвокат Мельнікова А.А. та позивач в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просила винести законне та обґрунтоване рішення на розсуд суду, враховуючи показання свідків, надані в судовому засіданні та письмові докази.

Третя особа- Шоста запорізька державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явився, на виконання ухвали суду надіслали копію спадкової справи.

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2025 року відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.04.2025 року витребувано з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області наступну інформацію, а саме чи передавалась у користування або у власність земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , громадянці ОСОБА_3 або будь-якій іншій фізичній особі.

Ухвалою суду від 15.05.2025 року витребувано з Шостої запорізької державної нотаріальної контори (м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 25Б) витяги із Спадкового реєстру про наявність спадкових справ (свідоцтв про право на спадщину) щодо померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також витяги з реєстру заповітів/спадкових договорів щодо наявності заповітів даного спадкодавця та виданих свідоцтв (у разі їх видачі). Також витребувано з Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради додаткові відомості.

Ухвалою суду від 19.06.2025 року повторно витребувано з Шостої запорізької державної нотаріальної контори витяги із Спадкового реєстру про наявність спадкових справ (свідоцтв про право на спадщину) щодо померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також витяги з реєстру заповітів/спадкових договорів щодо наявності заповітів даного спадкодавця та виданих свідоцтв (у разі їх видачі), а також витяги із Спадкового реєстру про наявність спадкових справ (свідоцтв про право на спадщину) щодо померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також витяги з реєстру заповітів/спадкових договорів щодо наявності заповітів даного спадкодавця та виданих свідоцтв (у разі їх видачі).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті 11 вересня 2025 року.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02.04.1969 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідний запис № 597.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 15.01.1968 року, вбачається, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 27.09.1927 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідний запис № 132.

Як вбачається з листа №01-32/П-2815 від 13.10.2021 року, наданого Державним архівом Запорізької області, повідомляється, що у частково збережених книгах запису актів цивільного стану (про шлюб) відділу ЗАЦС при Данило-Іванівській сільській раді

Мелітопольського району Дніпропетровської (з 1939 р. - Запорізької) області за 1928-1944 рр. актовий запис про шлюб гр. ОСОБА_10 і ОСОБА_3 відсутній.

Листом №01-32/П-1052 від 11.05.2021 року, наданого Державним архівом Запорізької області, повідомлено, що в частково збереженій метричній книзі Андріївської церкви с. Піщане Мелітопольського повіту Таврійської губернії за 1906 р. актовий запис про народження ОСОБА_3 відсутній.

Згідно довідки №173 від 17.03.1994 року, виданої виконкомом Новенської сільської ради народних депутатів Мелітопольського району Запорізької області, встановлено, що ОСОБА_3 /П`ятерик/ з жовтня 1943 року по 23 жовтня 1943 р. мешкала на окупованій території.

Відповідно до копії запису акта про народження №86, наданого Відділом Актів громадянського стану від 18.12.1937 року, встановлено, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію, наданої квартальним комітетом №15 Комунарської районної ради народних депутатів від 01.04.1994 року, у будинку АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_3 (мати), ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_1 (онука).

Отже, з матеріалів справи можна прослідкувати ланцюг, згідно якого ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис № 11525 від 22.12.1995, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача - ОСОБА_3 .

З копії заповіту ОСОБА_3 від 03.07.1989 року встановлено, що остання заповідала приналежний їй будинок АДРЕСА_1 . Крім того, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81716849 від 02.07.2025, виявлено заповіт №836326 після померлої ОСОБА_3 , стан чинний, статус архівний до 01.12.2000.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , актовий запис № 7898 від 31.08.2000, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 помер.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , актовий запис № 3404 від 10.04.2006, ІНФОРМАЦІЯ_10 померла мати позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №979/2009 після померлої ОСОБА_2 , з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у строк, встановлений ст.. 1270 ЦК України, звернулась донька померлої матері - ОСОБА_1 , інші спадкоємці, окрім позивача, відсутні.

Постановою приватного нотаріуса № 616/02-31 від 03.04.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_1 не надала документи, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.

01.05.2025 року на виконання ухвали суду надійшла відповідь з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, якою повідомлено, що у ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області відсутня інформація про те, чи передавалась у користування або у власність земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , громадянці ОСОБА_3 або будь-якій іншій фізичній особі, оскільки станом на 31.12.2012 року за даними Державного реєстру земель міста Запоріжжя право власності, користування чи оренди на земельну ділянку за вищевказаною адресою за гр. ОСОБА_3 або іншим особами не зареєстровано; правовстановлюючі документи відсутні.

Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) № 81716823, 81716824, від 02.07.2025, спадкові справи, заповіти після померлого ОСОБА_4 , відсутні.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81716836 від 02.07.2025, спадкові справи після померлої ОСОБА_7 відсутні.

Як вбачається з оригіналу домової книги, дослідженої в судовому засіданні, у будинку АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 .

Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_1 , остання зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 з 03.06.1985 по теперішній час.

Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 , поетажний план будинку датовано 18.09.1975 роком, відповідно до зведеного оціночного акту по домоволодінню АДРЕСА_1 , останнє належить ОСОБА_3 .

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості будинку АДРЕСА_1 , ринкова вартість дорівнює 160651,00 грн.

Також в матеріалах справи в наявності розписка про купівлю ОСОБА_3 будинку АДРЕСА_2 за 10000 рублів.

Допитана під час судового засідання свідок ОСОБА_12 повідомила суду, що вона є двоюрідною сестрою позивачки , зазначила , що померла ОСОБА_3 є її та позивачки бабусею. ОСОБА_3 за життя вселилась у спірний будинок за адресою АДРЕСА_1 , де мешкала разом із своїми дітьми- ОСОБА_2 (матір`ю позивачки), ОСОБА_4 (батьком свідка), в подальшому-ще з позивачкою з її народження та свідком. Коли свідку виповнилося 3,5 роки, вони з батьком та матір`ю з`їхали з того будинку. Позивачка мешкає в даному будинку по теперішній час. Зазначила, що ОСОБА_3 переїхали у цій будинок із с. Данило-Іванівка, інших осіб, які б претендували на будинок, окрім позивачки, немає.

Допитана під час судового засідання свідок ОСОБА_13 повідомила суду , що вона є сусідкою позивачки, добре знає сусідів , що мешкали за адресою АДРЕСА_1 , їй відомо що ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_3 , та донькою померлої ОСОБА_2 . Повідомила суду , що позивачка мешкала у спірному будинку на час смерті померлої ОСОБА_3 , та померлої ОСОБА_2 . Зазначила, що позивачка займалась похованням померлої ОСОБА_2 .

Таким чином, дослідженими судом доказами підтверджено, що інші особи, окрім позивачки, які б прийняли спадщину після померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -відсутні.

Проте, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, право власності на успадковане позивачем майно не було оформлено нотаріальною конторою.

V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до п.1 ст.273 ЦПК, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_1 , якає є онукою ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_3 , встановлення якого є необхідним позивачці для оформлення спадщини.

Крім того, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Ятрідіс проти Греції» зазначив, що володіння майном повинно бути законним.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, як вбачається з вищенаведених документів, особою, яка прийняла спадщину після померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після неї відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, як вбачається з вищенаведених документів.

Отже, позивач є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті матері.

Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до o1/T030435.html?pravo=1#843361" title="Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003">ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 23 акт № 7 від 30.05.2008">Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом після смерті матері ОСОБА_2 не може оформити своїх спадкових справ, про що свідчить відмова нотаріуса.

Згідно до п. 3.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України об`єкт нерухомості належить до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов:

- земельна ділянка не відведена для цієї мети;

- відсутній належний дозвіл на будівництво;

- відсутній належним чином затверджений проект;

- при будівництві допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

З 1992 року в України почав діяти Закон України «Про власність», який визначив поняття приватної власності та способи його набуття, також почала діяти нова редакція ЦК УРСР.

Згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплених в абзаці 2 п. 6 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де зазначено про необхідність розмежовування права на спадщину як майнового права (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна, тобто спадкоємець у будь-якому разі не позбавляється права на спадщину, навіть за умови відсутності на неї правовстановлюючих документів, при цьому необхідно обрати правильний спосіб захисту права спадкоємця, в тому числі шляхом звернення до суду не з позовом про визнання права власності на спадщину, а з позовом про визнання права на спадщину, після чого, в разі наявного відповідного рішення суду, такий спадкоємець набуває права на спадщину та можливості узаконити таке будівництво, в тому числі з використанням так званої «будівельної амністії», що на даний час передбачено Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт" від 13 січня 2015 року № 92-VIII та наказом Мінрегіону № 79 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорії складності, які збудовано без дозволу на виконання будівельних робіт».

При розгляді справи суд також приймає до уваги постанову Верховного Суду від 18 березня 2019 року, справа № 343/1048/17, згідно якої відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності документації на земельні ділянки; земельні виготовлення технічної на ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Отже, на думку Верховного Суду, на підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що батько позивача за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на спірні земельні ділянки, тому вони не є об`єктом спадкування і не увійшли до спадкової маси. У даному випадку суд не може підміняти орган, якому за законом надане право вводити будинок в експлуатацію, перевіряти його на відповідність дотримання норм і стандартів та видавати за результатом необхідних процедур відповідний правовстановлюючий документ.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, приймаючи до уваги відсутність заперечень з боку відповідача, про що наголошено в судових дебатах, суд вважає, що позов про визнання права на реєстрацію права власності на самовільно побудований житловий будинок є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 133, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа Шоста запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на реєстрацію права власності - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та її бабусею ОСОБА_3 , а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право на реєстрацію права власності на самовільно побудований житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_3 та після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги в Комунарський районний суд міста Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, ;

Третя особа: Шоста запорізька державна нотаріальна контора: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 25б, .

Суддя Ю.В. Ковальова