Справа № 698/685/25
Провадження № 2/698/363/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 листопада 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Триліс Я.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2025 року ТОВ «Діджи Фінанс», інтереси якого представляє ОСОБА_2 , звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 745454 від 05.11.2021 року в розмірі 11030,55 гривень.

В обгрунтування позову зазначено, що 05.11.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 745454. Договір було підписано електронним підписом ОСОБА_1 , який був відтворений шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер його мобільного телефону, про що свідчать умови кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 було надано шляхом зарахування на його платіжну карту, кредитні кошти в розмірі 8803,00 грн, строком на 365 днів до 05.11.2022 року зі сплатою процентів в розмірі 0,01 % в місяць, (0,12 % річних), з 06.01.2022 року і до кінця строку надання кредиту 138 % річних, орієнтована реальна річна процентна ставка складає 145,41 % річних, орієнтована загальна вартість кредиту складає 14605,09 грн..

03.08.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений договір відступлення прав вимог № 0308-23, згідно умов якого позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 745454 від 05.11.2021року.

Взяті на себе зобов`язання позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконував в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 11030,55 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7525,66 грн.; заборгованості по процентах в розмірі 3504,89 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 745454 від 05.11.2021 року в розмірі 11030,55 гривень, судовий збір в сумі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн..

Ухвалою суду від 02.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У судове засідання представник позивача Романенко М.Е. не з`явився, в позовній заяві просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чино, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи відсутність заперечень представника позивача, відповідно до вимог ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності дост. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до вимогст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20).

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідност. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, у приписах ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір цедомовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За правилом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що 05.11.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» і ОСОБА_1 за допомогою цифрового підпису було укладено електронний кредитний договір № 745454.

Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «Слон Кредит», розміщених на сайті товариства.

Відповідно до пункту 1.3 договору про надання фінансового кредиту № 745454 розмір кредиту становив 8803,00 гривень, строк кредиту 365 днів з 05.11.2021 року по 05.11.2022 року. зі сплатою процентів в розмірі 0,01 % в місяць, (0,12 % річних), з 06.01.2022 року і до кінця строку надання кредиту 138 % річних, орієнтована реальна річна процентна ставка складає 145,41 % річних, орієнтована загальна вартість кредиту складає 14605,09 грн..

Кредит надавався строком на 365 днів, тобто до 05.11.2022 року. Дата надання кредиту 05.11.2021 року.

Згідно розрахунку заборгованості загальна вартість кредиту становила 11030,55 грн. з яких 7525,66 грн. заборгованість за основною сумою, 3504,89 грн. заборгованість за відсотками. Дата видачі кредиту 05.11.2021 року, дата платежу 05.11.2022 року. 03.08.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений договір відступлення прав вимог № 0308-23, згідно умов якого позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 745454 від 05.11.2021року. Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 0308-23 від 03.08.2023 року ТОВ «Слон Кредит» передало, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло Реєстр боржників кількістю 783, після чого, з урахуванням п.1 зазначеного договору факторингу від ТОВ «Слон Кредит» до ТОВ «Діджи Фінанс» переходять права вимоги заборгованості від боржників і ТОВ «Діджи Фінанс» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Так, за умовами договору було передбачено надання кредитних коштів в розмірі 8803,00 грн. строком на 365 днів. При цьому факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 8803,00 грн. шляхом перерахування на банківську платіжну картку підтверджений належними доказами, а саме платіжним дорученням № 11296 від 06.11.2021 року. Згідно витягу з додатку до договору факторингу № 0308-23 від 03.08.2023 року залишок боргу на момент відступлення прав вимоги становить 11030,55 грн., з яких 7525,66 грн. заборгованість за основною сумою, 3504,89 грн. заборгованість за відсотками. У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання кредитних коштів в розмірі 11030,55 грн., які в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а тому підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», яке набуло право вимоги.

Відповідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 договору кредиту в електронній формі, отримання відповідачем позичених грошових коштів та їх неповернення ТОВ «Слон Кредит», тобто невиконання відповідачем умов позики, що призвело до заборгованості, яка становить 11030,55 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 7525,66грн., заборгованості за відсотками у розмірі 3504,89грн. , яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача з урахуванням укладеного Договору відступлення прав вимоги на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Оскільки за результатами розгляду справи по суті позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» задоволено в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати, понесені ним на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн..

Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані суду копії наступних документів: договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 року між ТОВ «Діджи Фінанс» (як клієнт) та адвоката Лівак І.М., що діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 22.07.2016 року №1/51-4, відповідно до якого адвокат Лівак І.М. бере на себе обов`язки надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 01.01.2025 року № 42649746, додатковою угодою № 745454 від 30.05.2025 року до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 року, актом від 30.05.2025 року № 745454 про підтвердження факту надання правничої допомоги, акту виконаних робіт, надання послуг наступного характеру: правовий аналіз (1,5 год.) 2250,00 грн., складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості (3 год.) 3000,00 грн., формування додатків до позовної заяви (1 год.) - 750,00 грн.. Загальна сума, що підлягає оплаті позивачем на користь адвоката Лівак І.М. становить 6000,00 грн.. Проаналізувавши виконаний опис робіт, суд вважає, що такі види правових послуг, як правовий аналіз та формування додатків до позовної заяви не передбачено вимогами закону, як передумова для звернення до суду - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви.

Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані позивачу, не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу. Отже, суд виходячи з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є 3000,00 грн..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 207, 526, 553, 554, 559, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, ) заборгованість за договором про споживчий кредит № 745454 від 05.11.2021 року у розмірі 11030 (одинадцять тисяч тридцять ) грн. 55 (п`ятдесят (п`ять) коп.. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, ) судовий збір у розмірі 2422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 (сорок) коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко