Провадження № 2/470/165/25
Справа № 470/314/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Орлової С.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні 06 листопада 2025 року у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2025 року позивач звернулась до суду з відповідним позовомдо відповідача, в якому зазначила, що 02.02.2022 року надала ОСОБА_2 в борг 5000 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного банку України на момент подання позову становить 208350 гривень, які відповідач зобов`язався повернути до 02 серпня 2022 року. Цей факт підтверджується письмовою розпискою від 02 лютого 2022 року. Однак на день подачі позову ОСОБА_2 борг не віддає, на прохання повернути кошти не реагує, від вирішення спору ухиляється.У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання щодо повернення зазначених коштів, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 208?350 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2?083,50 грн.

Ухвалою судді від 30 квітня 2025 року справа за вказаним позовом відкрита в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

16 червня 2025 року у справі було призначено судову технічну експертизу розписки від 02.02.2022 року, за клопотанням відповідача ОСОБА_2 який зазначав, що кошти позичені ним у позивачки за розпискою від 02.02.2022 року повернув їй наприкінці лютого 2022 року, у зв`язку з чим вона передала йому оригінал розписки, який він наразі віднайти не може. А тому додана позивачкою розписка є копією, а не оригіналом. Витрати за проведення експертизи було покладено на відповідача.

11 вересня 2025 року до суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про залишення без виконання ухвали суду від 16.06.2025 року, зокрема і через відсутності оплати відповідачем рахунку за проведення судової технічної експертизи.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного.

З матеріалів справи убачається, що відповідач отримав від позивачки в борг 5000 доларів США, зі сплатою 7% за користування грошовими коштами які зобов`язався сплачувати до 02 числа кожного місяця, про що 02.02.2022 року власноручно склав розписку. За вказаною розпискою отримані в борг кошти відповідач зобов`язався повернути до 02 серпня 2022 року, а в разі порушення строків повернення коштів повинен була сплатити відсотки в розмірі 7% за кожен день від простроченої суми (а.с.23).

Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, у строк визначений розпискою грошових коштів не повернув та заперечує наявність боргу перед позивачкою.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмету договору на основі попередньої домовленості, що висвітлено в пункті 2 частини 1 статті 1046 ЦК України.

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині 2 статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Також, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини з позики, позичальником не виконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти, які отримані відповідачем за розпискою від 02 лютого 2022 року у позику у доларах США, без визначення їх еквіваленту у національній валюті, наразі не повернуті, відповідно враховуючи встановлену статтею 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за позикою, яка в еквіваленті в національній валюті, на день подання позову становить 208350 грн. Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 755/9348/15-ц, від 07 липня 2020 року у справі №296/10217/15-ц та від 18 жовтня 2024 року у справі №202/1954/23, в яких Верховний Суд зазначив, що «розглядаючи справи в межах заявлених позовних вимог у даних правовідносинах, потрібно виходити з того, що за грошовим зобов`язанням, сума, яка підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день подання позову або на день ухвалення судового рішення (якщо позивачем сформульовано саме таку вимогу - стягнути суму заборгованості у гривневому еквіваленті за курсом іноземної валюти на дату ухвалення судового рішення), і якщо інший порядок її визначення не встановлено договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом».

Відповідно до статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Оскільки відповідач ухилився від участі в експертизі, суд вважає недоведеними його доводи що надана позивачкою розписка від 02 лютого 2022 року є копією, а не оригіналом. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачки є законними і обґрунтованими, доводяться доказами наявними в матеріалах справи, які відповідач у встановленому ЦПК України порядку не спростував, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2083,50 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 258, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛ И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 208 350 (двісті вісім тисяч триста п`ятдесят) грн за борговою розпискою від 02 лютого 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2083 (дві тисячі вісімдесят три) грн 50 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 - адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 - адреса реєстрації місця проживання, АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя С. Ф. Орлова

Повне рішення суду складене 10 листопада 2025 року.