Провадження № 2/686/7861/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

5 листопада 2025 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді Чевилюк З.А.

секретаря Томашівської А.Т.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування 31 803 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09.05.2025 року, та моральної шкоди 20 000 грн., витрати на провдененя експертизи 4000 грн., судовий збір.

09 травня 2025 року відповідач, рухаючись по Проспекту Миру у м.Хмельницькому, керував автомобілем марки Деу Ланос державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль позивачаVolkswagen Passat Variant, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер(VIN) НОМЕР_3 .

На місці ДТП у зв`язку з визнанням вини відповідачем було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована страховою компанією «Альфа Гарант», що перебувала у процесі ліквідації, тому позивачем направлено вимогу про погашення заборгованості до Моторного(транспортного)страхового бюро України.(МТСБУ).

За висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 10.07.2025 року №262/25, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля, враховуючи пошкодження, зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 08.07.2025 року по середній вартості нормо годин за даними Хмельницького регіонального відділення СЕУ, складає 97803,69 грн.

На підставі вказаного висновку МТСБУ сплатило позивачу 70 000 грн., тоді як 27803 грн. залишилось не покритими.

Вартість експертного дослідження оплаченого позивачем складає 4000 грн.

Внаслідок вказаного ДТП позивач вимушений був змінити усталений спосіб та ритм життя, не міг користувався автомобілем довгий час до проведення експертизи. Як наслідок витрачено значно більшу суму, ніж та яка визначена експертом. Відповідач ігнорував звернення позивача про відшкодування шкоди, що спричинили позивачу біль та страждання, а також приниження, у у зв`язку з відчуттям несправедливості, розпачу. Внаслідок відчуття несправедливості та безкарності відповідача, позивач відчував постійну апатію та перебував у стресовому стані. Оцінює розмір моральних страждань у 20000грн.

Неможливість досудового врегулювання спору обумовила звернення до суду.

В судовому засіданні позивача позов підтримав та наполягав на його задоволені. Відповідач повідомлявся про час та дату судового засідання в установленому порядку, проте не з`явився та не забезпечив явки представника. При відсутності заперечень з боку позивача, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Стаття 15 ЦК Українипередбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 5 ЦПК Українизастосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За змістом частини першої статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ІІПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ІДПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язані в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобовязання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виникло обовязку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України - шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Пунктом 2 Постанови ПВСУ N6, 27.03.1992, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода заподіяна майну особи і громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причиновий зв`язок та є вина зазначеної особи.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України № 1961-ІУ для отримання страхового відшкодування потерпілий чи (інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ч. 1 от. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України,- особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю міме фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За ст. 6 Закону № 1961-ІУ, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настас цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-ІУ, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІУ передбачено, що, шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст.33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), згідно п.33.2. у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Підставами для відшкодування майнової шкоди завданої транспортному засобу під керуванням позивача є оформлене сторонами повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, здійснення відшкодування МТСБУ, експертний висновок на підтвердження розміру завданої майнової шкоди.

В той же час, факт заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача у зв`язку з ДТП є очевидним, зважаючи на складнощіі та незручності, що виникли у позивача внаслідок необхідності проведення ремонту автомобіля, докладення зусиль для організації життя, обмеження у використанні автомобіля, поведінку відповідача у ситуації, що склалась, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову в частинні відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Позивач був вимушеній докладати додаткових зусиль до нормалізації та повернення до звичайного життя, шляхом звернення до страхової компанії, здійснення дій по відновленню транспортного засобу.

Сам по собі факт часткового задоволення позову є елементом моральної сатисфакції позивача.

Витрати щодо проведення експертизи та судовий збір підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача в порядку передбаченому ст.140,141 ЦПК.

Судовий збір відшкодовується відповідачем пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.19, 81, 82,141, 263,353 ЦПК України, на підставі ст.ст.15,16,1187 ЦК України ,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 27 803 грн. матеріальної шкоди, вартість експертизи 4000 грн., 3000 грн. моральна шкода та судові витрати у виді судового збору 720 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дати проголошення до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Повний текст рішення виготовлено 11 листопада 2025 року.

Суддя З.А.Чевилюк