справа №732/1136/25
провадження № 2/732/452/25
УХВАЛА

30.10.2025 м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Бойко А. О., у присутності секретаря судового засідання Пінчук С. М.,

розглянувши в залі суду в м. Городня цивільну справу за первісною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання недійсним кредитного договору,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» через свого представника Пархоменко Марію Анатоліївну звернулося до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 03.09.2024-100000023 від 03.09.2024 у розмірі 14820,00 грн. Також ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2025 справу передано для розгляду судді Карпинській Н. М.

Ухвалою судді Карпинської Н. М. від 28.07.2025 прийнято вказану заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

22 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» представник відповідача за первісним позовом подав зустрічну позовну заяву до ТОВ «Споживчий центр» про визнання недійсним кредитного договору № 03.09.2024-100000023 від 03.09.2024.

Ухвалою суду від 26 серпня 2025 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Споживчий центр» про визнання недійсним кредитного договору прийнято до розгляду та об`єднано його в одне провадження для спільного розгляду з первісним позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

08 вересня 2025 року задоволено заяву про самовідвід головуючого судді Карпинської Н. М. по справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання недійсним кредитного договору.

Згідно із розпорядженням керівника апарату Городнянського районного суду Чернігівської області Моцар Т. І. від 08 вересня 2025 року за № 103 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 732/1136/25, оскільки ухвалою від 08.09.2025 задоволено заяву судді Карпинської Н. М. про самовідвід.

Автоматизованою системою документообігу суду в результаті повторного автоматизованого розподілу 08.09.2025 справу передано для розгляду судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О.

Ухвалою судді від 10 вересня 2025 року справу прийнято до провадження судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О. та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання призначено на 02 жовтня 2025 року на 14 год 00 хв.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 30 жовтня 2025 року на 14 год 00 хв.

27.10.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача ТОВ «Споживчий центр» Павленком Д. О. подана заява про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження у справі, які передбачені ч. 3 ст. 256 ЦПК України позивачу відомі та зрозумілі. Також представник позивача просив вирішити питання щодо повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого за подання первісного позову.

У судове засідання представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та його представник адвокат Слєпченко С. А. в судове засідання не з`явилися.

30.10.2025 через систему «Електронний суд» від адвоката Слєпченка С. А. надійшла заява про проведення судового засідання 30.10.2025 за відсутності сторони позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом). Проти задоволення заяви позивача про відмову від первісного позову не заперечують, однак просять продовжити розгляд справи за зустрічним позовом ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки судове засідання проводилося за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши подану заяву та матеріали справи приходить до наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 3 вказаної статті визначено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову, і відмова прийнята судом.

Згідно із ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову, так як це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та закрити провадження у справі за первісним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Розглядаючи питання щодо повернення судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі відмови позивача від позову за результатами проведення медіації-60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Водночас, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, оскільки провадження у справі закривається у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова прийнята судом, то судовий збір поверненню не підлягає, а тому відсутні підстави для задоволення заяви в частині повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання первинного позову.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання недійсним кредитного договору,суд зазначає наступне.

Згідно із ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Виходячи з принципів рівноправності, диспозитивності та змагальності сторін, цивільне процесуальне законодавство гарантує відповідачу право на захист від пред`явленого позову шляхом подання зустрічного позову.

Зустрічний позов дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача.

Отже, тлумачення ч. 2 ст. 193 ЦПК України дає підстави для висновку, що зустрічний позов це самостійна матеріально-правова вимога відповідача до позивача, пред`явлена ним у порядку і в строки, встановлені законом, для її спільного розгляду з первісним позовом в одному і тому ж провадженні за наявності для цього відповідних умов та підстав.

Поряд з цим, прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним не є обов`язком суду, що розглядає справу, а навпаки відноситься до його дискреційних повноважень, тому визначивши взаємопов`язаність позовів, суд, додатково повинен визначитися із доцільністю такого спільного розгляду, що є оціночним поняттям.

В свою чергу, аналізуючи зазначені норми процесуального закону, у жодному разі немає підстав стверджувати про те, що законодавець пов`язав можливість розгляду судом зустрічного позову із процесуальними наслідками (результатом розгляду) щодо первісного позову.

Іншими словами, після закриття провадження в частині позовних вимог за первісним позовом, зустрічний позов стає єдиною, самостійною матеріально-правовою вимогою між учасниками спірних правовідносин, яка за умов відповідності вимогам ЦПК України має бути розглянута судом по суті, за виключенням винятків передбачених законом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що розгляд зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання недійсним кредитного договоруслід продовжити, оскільки закриття провадження за первісним позовом не є підставою для закриття провадження за зустрічним позовом, який за своєю суттю є самостійним позовом.

Керуючись статтями 247, 255-256, 258-261, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти відмову позивача за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» від позову.

2. Закрити провадження у цивільній справі в частині позовних вимог за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

3. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні первісної позовної заяви, відмовити.

4. Продовжити розгляд цивільної справи в частині позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання недійсним кредитного договору.

5. Судове засідання у цивільній справі в частині розгляду позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання недійсним кредитного договору, призначити на 21.11.2025 на 12 год 00 хв.

Копію ухвали направити учасникам справи.

6. В судове засідання викликати сторін у справі та свідка: ОСОБА_3 (місце роботи: ЧРУП ГУНП в Чернігівській області вул. Шевченка, 24/а, м. Городня Чернігівського району Чернігівської області).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена і підписана 30.10.2025.

Суддя А. О. Бойко