ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/236/25 Номер провадження 22-ц/814/3828/25Головуючий у 1-й інстанції Козир В. П. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Левков Віталія Миколайовича на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 09 липня 2025 року, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

В С Т А Н О В И В :

24 березня 2025 року позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, у якій просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр»:- заборгованість за договором № 3512538 від 12.09.2021 у розмірі 33000,00 гривень; - витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 гривень; - витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень.

В обґрунтуваннях позову зазначає, що 12.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір № 3512538.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була відома інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.

Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Станом на день звернення позивача зі позовною заявою до суду про стягнення заборгованості відповідач свої зобов`язання не виконує, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

15.12.2021 було укладеного договір, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 3512538.

10.01.2023 було укладено договір, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 3512538.

Отже, позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором.

Позивач стверджував, що загальний розмір заборгованості за договором № 3512538 від 12.09.2021 становить 33000,00 грн, яка складається з такого: - заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5000,00 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27050,00 грн; - заборгованість за комісіями - 950,00 грн.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 09 липня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит від 12.09.2021 № 3512538 у загальній сумі 15250 гривень 00 копійки, у тому числі: - заборгованість за тілом кредиту - 5000 гривень 00 копійок; заборгованість за процентами за користування кредитом - 9300 гривень 00 копійок; заборгованість з комісії - 950 гривень 00 копійок

У задоволенні решти позовних вимог на суму 17750 гривень 00 копійок - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у сумі 1119 гривень 39 копійок.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 416 гривень 90 копійок.

З вказаним рішенням суду не погодився представник ОСОБА_1 адвокат Левков В.М. та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 09 липня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит від 12.09.2021 та ухвалити нове рішення про відмову в цій частині.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки воно є незаконним та необґрунтованим, суперечить практики Верховного Суду.

Крім того зазначає, що відповідачу ОСОБА_1 який є військовослужбовцем, позивачем безпідставно нараховано боргові зобов`язання що суперечить п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»

Акцентує увагу суду, що позивачем не надано доказів наявності електронного кабінету особи, з якою укладався такий договір №3512538 від 12.09.2021 року, в той час, як згаданий договір містить посилання на необхідність його наявності у Відповідача як певний доказ відображення в ньому погодження відповідних договірних умов з Відповідачем. Варто зазначити, що у Позивача під час звернення до суду були відсутні будь-які конкретні та достовірні відомості відносно переказу грошових коштів саме на банківську картку Відповідача, зокрема-її повний номер, IBAN Р/р в т.ч. будь-яка інформація про те, чи видавалась АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка № НОМЕР_2 ; чи проводилося зарахування на картку № НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 5 000,00 грн., та чи були 12.09.2021 на неї вони перераховані та за яких умов.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТЗОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. прохає залишити рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 09 липня 2025 року.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір № 3512538.

Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Станом на день звернення позивача зі позовною заявою до суду про стягнення заборгованості відповідач свої зобов`язання не виконує, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

15.12.2021 було укладеного договір, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 3512538.

10.01.2023 було укладено договір, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 3512538.

Загальний розмір заборгованості за договором № 3512538 від 12.09.2021 становить 33000,00 грн, яка складається з такого:- заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5000,00 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27050,00 грн; - заборгованість за комісіями - 950,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходить з того, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за споживчий кредит від 12.09.2021 року є доведеними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зазначене вище дає підстави дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справах №524/5556/19 від 12.01.2021, №234/7159/20 від 10.06.2021.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Із матеріалів справи вбачається, що 12.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір № 3512538.

15.12.2021 було укладеного договір, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 3512538.

10.01.2023 було укладено договір, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 3512538.

З розрахунків заборгованості вбачається, що первісним кредитором ТОВ «Мілоан» було нараховано заборгованість за договором у загальному розмірі 15250,00 грн, яка складається з таких платежів: заборгованість по тілу кредиту - 5000,00 грн; заборгованість за процентами - 9300,00 грн; заборгованість по комісії за надання кредиту - 950,00 грн, новим кредитором ТОВ «Вердикт Капітал», який придбав право вимоги до відповідача, здійснено додаткове нарахування заборгованості за кредитним договором за період з 15.12.2021 по 23.02.2022, а саме за 70 днів додатково нараховано заборгованість за процентами за ставкою 5,00 % у сумі 17750,00 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки позовні вимоги у частині стягнення позивачем з відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит від 12.09.2021 №3512538 є доведеними, що стосується суми процентів за період з 15.12.2021 по 23.02.2022, колегія суддів погоджується, що стягнення з позивача процентів нарахованих на прострочену заборгованість є неправомірними, оскільки сума процентів нараховано за межами строку кредитування.

Колегія суддів зазначає, що доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Левкова Віталія Миколайовича - залишити без задоволення.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 09 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 05 листопада 2025 року.

Головуючий суддя : __________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ С.Б. Бутенко _________________ О.І. Обідіна