Провадження №2/447/985/25
Справа №447/1771/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

28.10.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Янкевич М.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Миколаєві Львівської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Процесуальні дії у справі.

18.06.2025 представник ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», адвокат Маслюженко М.П. звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 88834,47 грн., судового збору у розмірі 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.04.2019 Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №R01.00104.005178449, відповідно до умов якого, відповідач отримав грошові кошти на поточні потреби у сумі 52300,95 грн.. Сторони погодили, що строк кредитування становить 66 місяців з дня підписання договору, тобто до 22.10.2024 включно. За користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти неповернутої/залишкової суми кредиту. Після укладення кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський рахунок Позичальника грошові кошти у сумі 52300,95 грн..

У подальшому позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Позичальник сплатив банку лише 7435 грн.. Останній платіж було проведено 30.10.2019. Строк на який було надано кредит за Договором сплив 22.10.2024. Після закінчення строку кредиту Кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. У зв`язку із зазначеним, станом на 22.10.2024 сформувалася наступна заборгованість Позичальника перед Банком за Договором: заборгованість за основним боргом в сумі 51144,26 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 37690,21 грн., що разом становить 88834,47 грн.

16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. У пункті 2.1 договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 2.2. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі Рестру Боржників в електронному вигляді (Додаток №3) Клієнтом Фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно п.5.1 договору факторингу №16/11-23 Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора саме в день підписання Сторонами друкованого Реєстру Боржників та Договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору (здійснення оплати за договором).

Пункт 5.2. договору факторингу №16/11-23 визначає, що в день підписання Сторонами друкованого Реєстру Боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п.4.1 цього Договору Клієнт втрачає права на будь-які платежі Боржників в оплату їх Заборгованостей за Первинними Договорами.

Клієнт і Фактор підписали всі додатки до договору факторингу, зокрема і друкований Рестр Боржників. Таким чином Фактор набув право вимоги до Боржників за Первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00104.005178449 від 22.04.2019.

29.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №29/12-23.

Згідно п.2.1 цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах визначених цим договором. Відповідно до умов договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 ТОВ «САНФОРД ТКАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості Боржників за первинним договором.

Відповідно до Додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00104.005178449 від 22/04/2019 року.

Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00104.005178449 від 22.04.2019, станом на 16.11.2023 заборгованість відповідачки становить: - заборгованість за основним боргом в сумі 51144,26 гривень; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 37690,21 гривень, що разом становить 88834,47 гривень.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали.

Враховуючи наведене, а також те, що станом на сьогодні відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити.

Як встановлено із відповіді з ГУДМС України у Львівській області про зареєстроване місце проживання відповідачки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 26.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.

Ухвалу суду від 26.06.2025 про відкриття провадження відповідачці було надіслано на зареєстровану адресу її проживання, та така була одержана, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

04.09.2025 на адресу суду від відповідачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

28.10.2025 на адресу суду від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву. Вказала, що нею дійсно було отримано 22.04.2019 готівковий кредит у АТ «ІДЕЯ БАНК» в м. Долина, який вчасно і без затримок повертала. Повернула близько 15000 грн., та коли хотіла повернути черговий платіж, їй повідомили, що банк зачинився. Жодних вимог, претензій, листів та дзвінків від представників АТ «ІДЕЯ БАНК» не отримувала. Крім цього, зазначила, що від АТ «ІДЕЯ БАНК», позивача чи ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» не отримувала жодних повідомлень про те, що її зобов`язання перед АТ «ІДЕЯ БНК» перейшли до інших компаній, зокрема до позивача. Вважає, що її документи стосовно кредитного договору із персональними даними без належних правових підстав були передані третім особам та позивачу. Вказала, що жодних повідомлень про відступлення права вимоги не отримувала.

24.10.2025 від представника позивача Маслюженка М.П. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Суд встановив:

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

22.04.2019 Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №R01.00104.005178449, відповідно до умов якого, відповідач отримав грошові кошти на поточні потреби у сумі 52300,95 грн.

Відповідно до п.п.1.1. кредитного договору, банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 52300,95 грн., а позичальник зобов`язується повернути його разом з процентними платежами.

Згідно з п.п.1.3 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 25.14% річних від залишкової суми кредиту.

Акціонерне товариство «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

У подальшому Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Строк на який було надано кредит за Договором сплив 22.10.2024. Після закінчення строку кредиту Кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії.

16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу № 16/11-23. У пункті 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно зі законодавством мають на це право. Користуючись цим правом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) 29.12.2023 уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) договір факторингу № 29/12-23. Згідно з п.2.1. цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до «Друкованого Реєстру Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00104.005178449 від 22.04.2019.

Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки-розрахунку заборгованості, заборгованість відповідачки за кредитним договором R01.00104.005178449 від 22.04.2019 станом на 16.11.2023 становить: заборгованість за основним боргом в сумі 51144,26 гривень; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 37690,21 гривень, що разом становить 88 834,47 гривень.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 ЦК України, визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України. за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, позивача наділено правом грошової вимоги до відповідача.

За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вищевикладених норм та обставин справи, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню, а саме з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором R01.00104.005178449 від 22.04.2019 в розмірі 88834,47 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом в сумі 51144,26 гривень; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 37690,21 гривень.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Так, представник позивача просить стягнути витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Також, чинним законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Представником позивача до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024, акт приймання передачі послуг з правничої допомоги, реєстр боржників. Дослідивши такі докази, суд дійшов висновку, що зазначені документи не можуть бути визнані належними доказами понесення витрат на правничу допомогу у межах даної справи. Так, у поданих документах відсутні відомості, які дають змогу встановити зв`язок наданих послуг із предметом спору: не зазначено номер та реквізити кредитного договору, конкретного боржника, суму заборгованості, а також інші дані, необхідні для ідентифікації спірних правовідносин. За таких обставин суд приходить до висновку, що подані позивачем документи не підтверджують факту надання правничої допомоги саме у межах цієї справи, а тому не можуть бути прийняті як належний доказ на підтвердження понесених витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи те, що позов було пред`явлено засобами системи «Електронний суд», та такий підлягає до задоволення судовий збір слід стягнути з відповідачки у розмірі 2422,40 гривень на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 81, 128, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 88834 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні 47 копійок, що складається з: заборгованість за основним боргом у сумі 51144,26 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 37690,21 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "САНФОРД КАПІТАЛ", місцезнаходження: вул. Сімферопольська буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68,69, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49005, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43575686.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 28.10.2025.

Суддя Павлів В. Р.