____________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/533/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 ,зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2025 року до Київського районного суду м. Одеси звернувся з заявою ОСОБА_1 через представника адвоката Герус Оксану Олександрівну, зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин, а саме просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, родинних відносин,а саме: що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяву мотивовано тим, що батько заявника ОСОБА_2 за життя має намір розпорядитися своєю власністю - квартирою та скласти договір дарування, який посвідчити у нотаріальній конторі, а через розбіжності, які містяться у документах у написанні прізвищ батька та сина у майбутньому можуть заявнику чинити перешкоди у його переоформленні та реалізації своїх прав як власника. Також від ступеня споріднення залежить процент оподаткування, при оформленні договору дарування, який для членів сім`ї значно нижчий чим для сторонніх людей, у зв`язку з чим звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту родинних відносин зі своїм батьком ОСОБА_2 .

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Скриль Ю.А.

26.09.2025 ухвалою Київського районного суду м. Одеси відкрито провадження по справі.

До судового засідання заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Герус О.О. не з`явилися, надали заяву в якій вимоги підтримують та просять їх задовольнити, справу просять розглядати у їх відсутність

Заінтересована особа: ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій підтвердив факти, що викладенні у позовній заяві і просив їх задовольнити справу розглядати у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши справу, дослідивши докази, перейшов на стадію ухвалення судового рішення та відклав його проголошення на 15:30 годину 24.10.2025.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що доводи заявника знайшли своє підтвердження і заява підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом установлені такі факти та правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився заявник ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , про що Київським ЗАГС м. Одеси складено актовий запис №1997. Згідно з вказаним Свідоцтвом, батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_3 .

10 лютого 1998 року заявник отримав довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 , де його прізвище вказано « ОСОБА_4 ».

14 серпня 2020 року заявник ОСОБА_1 , 17.07.1975 отримав паспорт громадянина України НОМЕР_3 , який виданий 5112.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданного 15.10.1960 «Ленинским ЗАГС», батько заявника « ОСОБА_5 » народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис № 1028.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрованого Київським відділом ЗАГС м. Одеси, актовий запис № 1675, після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвища: « ОСОБА_4 », « ОСОБА_4 ».

Відповідно до паспорту громадянки України серії НОМЕР_5 прізвище матері заявника вказано « ОСОБА_4 ».

Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_6 прізвище батька заявника вказано « ОСОБА_7 ».

У пенсійному посвідченні Пенсійного фонду України № НОМЕР_7 , прізвище батька заявника зазначено « ОСОБА_7 ».

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади №2025/008561384 від 27.06.2025 прізвище заявника вказано « ОСОБА_4 », адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Зазначенні обставини та надані суду документи в повній мірі доводять, що заявник є сином ОСОБА_2 .

11.08.2025 нотаріус надала роз`яснення «щодо неможливості звільнити заявника від сплати податків у відповідності до закону» у якому вказала, що у зв`язку із розбіжностями у документах, які підтверджують родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розглянути питання щодо зменшення від оподаткування не є можливим та рекомендувала заявнику звернутися до суду про встановлення факту родинних відносин.

Таким чином, у зв`язку із різним перекладом з російської на українську мову у документах, виникли розбіжності у написанні прізвища заявника ОСОБА_1 та його батька ОСОБА_2 .

У зв`язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах, заявнику потрібно встановити факт родинних відносин з батьком - ОСОБА_2 .

Такі розбіжності у написанні прізвища заявника є результатом лише документальної помилки та некоректного виконання своїх обов`язків працівників державних установ. Однак, така обставина перешкоджає заявнику в реалізації своїх майнових прав.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 частини 1статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із п. 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 6 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).

Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).

В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року, викладених у п. 1 постанови N 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначене положення кореспондується частиною 3 статтею 12 ЦПК України.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно дост. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст ст 124,129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністюзмагальні документ, що стосуються правта свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Суд дослідивши письмові докази та у їх сукупності, дійшов до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження, обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку - судом не встановлені.

Родинні відносини заявника ОСОБА_1 та його батька ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження заявника ОСОБА_1 , свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , свідоцтвом про шлюбу між батьками заявника, копіями паспортів громадян України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру заявнику та витягом з реєстру територіальної громади щодо місця проживання ОСОБА_1 .

Встановлення факту родинних відносин, необхідне заявнику для доведення родинних зв`язків між ним та його батьком, для реалізації своїх майнових прав.

При викладених обставинах, суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою, доведеною та підлягаючою задоволенню.

Керуючись ст ст 77,81,293,294,315,319,352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 .

Зацікавлена особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення проголошене та підписане 23.10.2025.

Суддя Ю. А. Скриль