Справа № 367/6164/25
РІШЕННЯ

Іменем України

07 листопада 2025 рокуселище Бородянка

Бородянський районний суд Київської області в складі головуючого судді Стасенка Г.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий колектор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" і ТОВ "Новий колектор" укладено договір факторингу № УКФ-261224-2 від 26 грудня 2024 року, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому колектору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та передає первісному кредитору під відступлення права вимоги грошові кошти за плату у порядку та строки, встановлені цим договором. На виконання вказаного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 1057-7500 від 22 лютого 2022 року на залишок основної суми кредиту, відсотків нарахованих за користування кредитом та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є ОСОБА_1

30 грудня 2024 року на фінансовий номер телефона відповідача ОСОБА_1 було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором на користь ТОВ "Новий колектор". Отже позивач єдиний та належний кредитор за кредитним договором № 1057-7500 від 22 лютого 2022 року, укладеним між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" і ОСОБА_1

22 лютого 2022 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс", правонаступником якого є ТОВ "Новий колектор", і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1057-7500, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 8700 грн на таких умовах: строк, на який надається кредит, 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту; дата повернення кредиту 19 грудня 2022 року; базовий період сплати відсотків 14 календарних днів. За умовами договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання йому грошових коштів (кредиту) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором. Стандартна процентна ставка становить 1.5% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою). Знижена процентна ставка становить 1% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка за користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту. Кредитодавець виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредит у розмірі 8700 гривень. В свою чергу позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 26 травня 2025 року в нього утворилась заборгованість у розмірі 41238 грн, з яких 8700 грн заборгованість по тілу кредиту, 31233 грн заборгованість за відсотками, 1305 грн заборгованість за комісією, чим порушуються права та інтереси позивача.

З урахуванням вказаних обставин просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1057-7500 від 22 лютого 2022 року в розмірі 41238 грн і відшкодувати сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн 40 копійок.

12 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов; у встановлені судом строки відповідач відзив на позов не подав.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 22 лютого 2022 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" і ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1057-7500, за умовами якого загальний розмір кредиту 8700 грн; дата видачі кредиту: 22 лютого 2022 року. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки фіксована. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму виданого кредиту за кожен день користування, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за такою ставкою: стандартна процентна ставка становить 1.5% за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка становить 1% за кожен день користування. Комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту. Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 19 грудня 2022 року. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 36105 грн та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом. (а.с. 12, 13-27)

26 грудня 2024 року між ТОВ "Новий колектор" і ТОВ "Укр Кредит Фінанс" укладено договір факторингу № УКФ-261224-2, за умовами якого ТОВ "Новий колектор" набуло права вимоги до боржників щодо погашення заборгованостей, які виникли на підставі укладених між первісним кредитором та боржниками договорів, в тому числі і за кредитним договором відповідача. (а.с. 28-34)

Відповідно до розрахунку заборгованості позивача, відповідач станом на 26 грудня 2024 року має заборгованість за кредитним договором № 1057-7500 від 22 лютого 2022 року у розмірі 41238 грн, з яких 8700 грн основний борг, 31233 грн залишок відсотків, 1305 грн залишок комісій. (а.с. 35-45)

Підстав вважати, що наданий розрахунок невірний немає і відповідачем він не оспорений.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною першою статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до вимог абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" встановлено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з вимогами частини першої та другої статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями статті 12 цього Закону визначено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з пунктом 12 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.

Таким чином, оскільки відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, заперечень з приводу заявлених позовних вимог відповідач суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Новий колектор" заборгованість за кредитним договором в заявленому позивачем розмірі 41238 гривень.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422 грн 40 копійок.

Керуючись ст. 207, 512, 514, 526, 610, 611, 1046-1056-1 ЦК України, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий колектор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий колектор" (, адреса: 01133, м. Київ, Печерський район, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, оф. 601) заборгованість за кредитним договором № 1057-7500 від 22 лютого 2022 року у розмірі 41238 (сорок одна тисяча двісті тридцять вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий колектор" на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 07 листопада 2025 року.

Головуючий - суддяГеннадій СТАСЕНКО