КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 372/507/24
провадження № 22-ц/824/4556/2025
У Х В А Л А

21 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - адвоката Пилипенка Сергія Валентиновича про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - адвоката Пилипенка Сергія Валентиновича на рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2024 року в складі судді Потабенко Л. В.,

встановив:

16.01.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошті в сумі 199 900 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% річних.

03.02.2009 між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого ОСОБА_1 зобов`язалася повертати кредитні кошти та нараховані проценти шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в розмірі 2 700 доларів США.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2011 року, залишеного без змін Апеляційним судом Київської області від 15 листопада 2011 року, розглянуто цивільну справу № 2-835/11 та винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 10.10.2008 та за додатковою угодою №1 від 03.02.2009 до кредитного договору №0 в сумі 20 050 515 грн, а також судові витрати в розмірі 1820 грн.

13.02.2012 між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 2, відповідно до умов якого ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ПАТ «Укрсиббанк», включно і за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 10.10.2008.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15 вересня 2023 року замінено стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ «Кей-Колект» у справі №2-835/11.

На момент звернення до суду з позовом рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2011 року не виконано.

У зв`язку з викладеним, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають стягненню 3 % річних та інфляційні втрати, які позивач нарахував за період з 01.04.2017 по 23.02.2022.

З огляду на викладене ТОВ «Кей-Колект» просило стягнути з ОСОБА_1 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 301 341,44 грн та інфляційні втрати в розмірі 994 343,93 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2024 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Додатковим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11 листопада 2024 року стягнуто з ТОВ «Кей-Колект» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 5 000 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено.

20.11.2024 представник ТОВ «Кей-Колект» - адвокат Пилипенко С. В. звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом вимог ст. 89 ЦПК України щодо оцінки доказів та недотримання вимог ст. 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, просить скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2024 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору понесені у суді першої та апеляційної інстанцій.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Мостовенко Ю. В. просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2024 року залишити без змін. Вважає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження факту набуття позивачем права вимоги за кредитним договором. Жодних доказів невиконання вказаного рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2011 року відповідачем перед кредитором - ПАТ « УкрСиббанк», позивачем не надано.

В судовому засіданні представник ТОВ «Кей-Колект» - адвокат Пилипенко С. В. заявив клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №754/511/23, з огляду на подібність правовідносин з правовідносинами в даній справі.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кондратов М. І. заперечував проти зупинення провадження в даній справі, посилаючись на усталену практику щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат в натуральному зобов`язанні, а також щодо того, що кредитор не може заявити вимогу про стягнення сум за ст. 625 ЦК України без стягнення основної суми боргу.

Заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що клопотання представника позивача підлягає задоволенню з таких підстав.

30 квітня 2025 року колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду постановила ухвалу про передачу справи №754/511/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстави, передбаченої частиною третьою статті 403 ЦПК України, зокрема, для відступу від висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22 серпня 2024 року у справі №916/735/23, про відсутність підстав для стягнення з боржника сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, у зв`язку з тим, що можливість примусового стягнення кредитором вказаної заборгованості вичерпана.

Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначила, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових рішень про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Тому колегія суддів вважала, що якщо кредитор вже скористався судовим захистом та з боржника рішенням суду стягнуто суму основного боргу, то таке зобов`язання вже не є натуральним, а тому кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України. Таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням, до моменту його повного виконання і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову (див. постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 759/4755/19 та від 29 листопада 2023 року у справі № 753/1527/22).

Натомість колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2024 року у справі № 916/735/23 сформулювала інший правовий висновок щодо застосування приписів частини другої статті 625 ЦК України.

У цій справі колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вказала на відсутність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, передбаченого частиною другою статті 625 ЦК України, за обставин підтвердження такого боргу відповідним судовим рішенням, яке не може бути виконаним без вирішення питання щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду вважала мотиви, викладені в ухвалі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 квітня 2025 року, обґрунтованими й такими, що містять підстави для прийняття справи до провадження Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини третьої статті 403 ЦПК України, оскільки існує необхідність формування єдиної правозастосовної практики щодо вирішення питання про стягнення сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, за обставин наявності судового рішення, яке не може бути звернене до виконання.

Відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на те, що судове рішення у справі, яка переглядається, та судове рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо можливості стягнення із боржника сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України у випадку наявності судового рішення про стягнення боргу за основним зобов`язанням, яке набрало законної сили, за обставин коли таке рішення не може бути звернуте до виконання, апеляційний суд вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/511/23.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України суд

ухвалив:

Зупинити апеляційне провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - адвоката Пилипенка Сергія Валентиновича на рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2024 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/511/23.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 31.10.2025.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук