ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Анапріюк С.П.,

з участю секретаря Куценко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , інші особи: ОСОБА_2 , Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із цією заявою.

В обґрунтування заяви зазначає, що Фастівський міськрайонний суд Київської області рішенням від 02.10.2018 у справі №381/2971/18 із ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з 28.08.2018.

На виконання цього судового рішення Фастівський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист № 381/2971/18 від 02.10.2018.

Київський апеляційний суд постановою від 09.04.2024 у справі №381/2971/18 скасував рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2018.

Заявник зазначає, що оскільки рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, скасоване, тому виконавчий лист №381/2971/18 від 02.10.2018, виданий на виконання цього судового рішення, не підлягає виконанню.

Вказане стало підставою для звернення до суду із цією заявою.

Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 22 квітня 2025 року прийняв заяву до провадження та призначив її до судового розгляду з викликом учасників справи на 27.10.2025.

27.10.2025 представник ОСОБА_2 адвокат Будова Н.М. подала до суду заперечення, згідно з якими, вважає, що заява є безпідставною та необґрунтованою, такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2018 у справі № 381/2971/18 вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з 28.08.2018.

На виконання вказаного рішення Фастівським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 381/2971/18 від 02.10.2018.

04.10.2021 державний виконавець Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) відкрив виконавче провадження № 66999112 з примусового виконання цього виконавчого листа.

В подальшому, постановою Київського апеляційного суду від 09.04.2024 рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2018 у справі № 381/2971/18 скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2018 і до досягнення дітьми повноліття.

31.05.2024 заступник начальника відділу Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Скрід Ю.М. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження №66999112. У постанові зазначено, що станом на 01.05.2024 борг становить 242955,63 грн.

Оригінал виконавчого листа у справі № 381/2971/18 направлено до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

05.07.2024 представник позивача подала до Фастівського міськрайонного суду Київської області заяву про видачу виконавчого листа у справі № 381/2971/18 за позовом ОСОБА_2 до скаржника про стягнення аліментів згідно постанови Київського апеляційного суду від 09.04.2024.

Фастівський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист у справі №381/2971/18 з відміткою про набрання рішенням у цій справі законної сили 09.04.2024.

Виконавчий лист з відміткою про набрання рішення у справі № 381/2971/18 законної сили 09.04.2025 пред`явлено до виконання до Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

05.08.2024 заступник начальника відділу Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Скрід Ю.М. відкрив виконавче провадження ВП № 75682008 з примусового виконання виконавчого листа Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі № 381/2971/18 про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2018 до досягнення дітьми повноліття.

Враховуючи, що Фастівський міськрайонний суд Київської області на підставі заяви представника позивача про видачу виконавчого листа у справі № 381/2971/18 згідно постанови Київського апеляційного суду від 09.04.2024 видав виконавчий лист з відміткою про набрання рішення у справі № 381/2971/18 законної сили 09.04.2025, який пред`явлений до виконання та на підставі якого відкрите виконавче провадження № 75682008, тому представник вважає відсутніми об`єктивні підстави, передбачені ч. 2 ст. 432 ЦПК України, для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Представник звертає увагу суду на те, що постановою Київського апеляційного суду від 09.04.2024 у справі № 381/2971/18 відповідача не звільнено від сплати аліментів на користь позивача, а стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 28.08.2018 і до досягнення дітьми повноліття.

Крім того, повідомляє, що рішення суду у справі № 381/2971/18 про стягнення аліментів на утримання дітей з відповідача на користь позивача так і залишається невиконаним, оскільки відповідач не виконував рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2018, яке було чинне та ніким не оскаржувалось, більше п`яти років. Також відповідач не виконує постанову Київського апеляційного суду від 09.04.2025 у справі № 381/2971/18.

Відповідач добровільно не сплачував та не сплачує аліменти на утримання дітей, також не сплачує їх у примусовому порядку.

Зазначає, що скаржник зухвало намагається взагалі не виконувати рішення суду у справі №381/2971/18, в тому числі шляхом спроби закрити виконавче провадження ВП № 66999112.

Просить відмовити у задоволенні заяви повністю.

27.10.2025 розгляд справи відкладено на 03.11.2025.

Заявник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Представник заявника адвокат Єгоров С.О. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати заяву без участі заявника та представника.

ОСОБА_4 (стягувач у виконавчому провадженні) у судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник ОСОБА_4 Адвокат Будова Н.М. у судовому засіданні вимоги заяви не визнала з підстав, що зазначені у запереченні на неї. Пояснила, що буквальний зміст статті 432 ЦПК України свідчить про відсутність таких підстав. Зазначила, що обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання дітей за рішенням суду не припинився. Постановою суду апеляційної інстанції скасоване рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм процесуального права (неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи) і ухвалене аналогічне за змістом судове рішення про стягнення з боржника ОСОБА_1 аліментів у такому ж розмірі та з тієї ж дати. Вона звернулась до канцелярії Фастівського апеляційного суду Київської області з відповідною заявою про видачу виконавчого листа на підставі рішення суду апеляційної інстанції. На підставі цієї заяви вона отримала виконавчий лист, на якому проставлено штамп з відміткою про набрання рішенням суду, на виконання якого він виданий, 09.04.2024 року.

Також додала, що оскільки резолютивні частини рішень судів першої та апеляційної інстанцій тотожні, то вказане свідчить про те, що обов`язок боржника зі сплати аліментів продовжує тривати, не припинився.

На запитання суду пояснила, що 23.07.2025 року вона повторно на підставі поданої нею05.07.2024 заяви отримала виконавчий лист, на якому проставлена відмітка/штамп суду про набрання судовим рішенням чинності 09.04.2024. Такий виконавчий лист їй видали на підставі поданої нею заяви про видачу виконавчого листа на підставі постанови Київського апеляційного суду від 09.04.2025.

Інших виконавчих листів, крім цього з відміткою суду, на виконанні в органах примусового виконання немає. Подвійного виконання рішення суду чи подвійного стягнення з боржника немає.

Права боржника ніяким чином не порушуються. Водночас, з 2023 року (з часу звернення стягувачки до суду з позовом про стягнення пені за заборгованість по сплаті аліментів) боржник намагається уникнути обов`язку зі сплати аліментів. Саме тому він оскаржив рішення суду від 02.10.2018 року та зараз намагається визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Вважає, що визнання цього виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, може вплинути на права стягувачки, оскільки припинить виконання рішення про стягнення аліментів на утримання дітей, також боржник може вчиняти спроби скористатись цими обставинами під час вирішення питання про стягнення з нього пені за заборгованість по сплаті аліментів.

На думку представника стягувачки, боржник цією заявою намагається маніпулювати обставинами з метою уникнення обов`язку по виконанню судоворго рішення, а також обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей. Обов`язок боржника щодо сплати аліментів встановлений у судовому порядку ще у 2018 році та продовжує діяти до тепер. Боржник злісно не виконує судові рішення.

Представник стягувачки вважає, що, навіть якщо припустити, що у виконавчому листі щось неправильно зазначене, то це не є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, оскільки судові рішення, які набрали законної сили підлягають обов`язковому виконанню і учасник справи (стягувач) не може і не повинен нести тягар відповідальності за помилки, що допущені державним органом. Водночас боржник не виконав свій обов`язок по виконанню судового рішення ні добровільно, ні у примусовому порядку. За ним рахується борг за всі роки, поки було чинне рішення суду першої інстанції, а також з часу винесення нового рішення аналогічного змісту судом апеляційної інстанції.

Представник Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Неявка учасників справи та інших осіб, відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, не є перешкодою для вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши наявні у справі докази та з`ясувавши обставини справи, суд встановив таке.

Фастівський міськрайонний суд Київської області рішенням від 02 жовтня 2018 року стягнув із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи стягнення з 28.08.2018.

На виконання цього судового рішення Фастівський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист № 381/2971/18 від 02.10.2018.

Київський апеляційний суд постановою від 09.04.2024 у справі №381/2971/18 скасував рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2018.

Задовольнив позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Стягнув із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи стягнення з 28.08.2018.

Заступник начальника відділу Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Скрід Ю.М. постановою від 31.05.2024 закінчив виконавче провадження ВП №66999112 з примусового виконання виконавчого листа №381/2971/18 від 02.10.2018 (зворот а.с. 162).

У цій постанові державний виконавець зазначив про те, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.05.2024 борг становить 242955,63 грн.

Супровідним листом №52341-11 від 31.05.2024 Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надіслав копію постанови про закінчення виконавчого провадження боржнику, стягувачу та суду, який видав виконавчий документ (а.с.162).

05.07.2024 представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Будова Н.М. звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу виконавчого листа у справі №381/297/18 згідно рішення суду постанови КАС від 09.04.2024. (справу розглянув суддя 1 інстанції Соловей Г.В., суддя-доповідач КАС Верланов С.М.) (а.с.163).

Відповідно до розписки представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Будової Н.М., вона отримала виконавчий лист 23.07.2024 (а.с.163).

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із частиною першою ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення цієї заяви суд бере до уваги таке.

За приписами частин 1, 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

З аналізу наведених норм процесуального права вбачається, що законодавець передбачив у судовий спосіб захист прав боржника у разі якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Обов`язок боржника може припинятися із передбачених законом підстав.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, передбачені у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України, згідно із якою зобов`язання можуть припинятися виконанням, проведеним належним чином, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, смертю фізичної особи.

Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні судом обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

У цій справі, звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого документа виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається на те, що рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2018 у справі №381/2971/18, яким із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей, скасоване постановою Київського апеляційного суду від 09.04.2024.

На думку заявника, оскільки рішення суду першої інстанції скасоване, тому виконавчий лист №381/2971/18 від 02.10.2018, який було видано на його виконання, не підлягає виконанню.

З матеріалів справи суд встановив таке.

Фастівський міськрайонний суд Київської області рішенням від 02 жовтня 2018 року стягнув із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи стягнення з 28.08.2018.

На виконання цього судового рішення Фастівський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист № 381/2971/18 від 02.10.2018.

Київський апеляційний суд постановою від 09.04.2024 у справі №381/2971/18 скасував рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2018 з підстави неналежного повідомлення судом відповідача про розгляд справи та ухвалив нове рішення.

Суд апеляційної інстанції задовольнив позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Стягнув із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи стягнення з 28.08.2018.

Резолютивна частина рішення суду апеляційної інстанції є тотожною резолютивній частині рішення суду першої інстанції, у тому числі щодо розміру стягнутих аліментів та дати, із якої починається їх стягнення.

У зв`язку зі скасуванням судового рішення, на підставі якого був виданий виконавчий лист, державний виконавець постановою від 31.05.2024 закінчив виконавче провадження ВП№66999112 із примусового виконання виконавчого листа №381/2971/18 від 02.10.2018.

Зміст цієї постанови державного виконавця свідчить про те, що заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.05.2024 становить 242955,63 грн.

На підставі заяви представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Будової Н.М від 05.07.2024 про видачу виконавчого листа у справі №381/297/18 згідно рішення суду постанови Київського апеляційного суду від 09.04.2024, Фастівський міськрайонний суд Київської області 23.07.2024 вдруге видав виконавчий лист у справі №381/2971/18 (а.с.214-215).

При цьому на вказаному виконавчому листі проставлено відмітку(відтиск штампу) про те, що рішення, на підставі якого він виданий, набрало законної сили 09.04.2024 (а.с. 215).

Цей виконавчий лист прийнятий державною виконавчою службою до примусового виконання та наразі перебуває на виконанні.

Отже, у спірних правовідносинах суд встановив, що виконавчий лист, який був виданий судом на виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2018 у справі №381/2971/18, не перебуває на виконанні, оскільки постановою від 31.05.2024 державний виконавець закінчив виконавче провадження ВП №66999112 із примусового виконання виконавчого листа №381/2971/18 від 02.10.2018.

Також суд встановив, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист, який виданий стороні стягувача 23.07.2024 на підставі судового рішення, яке набрало законної сили (постанова Київського апеляційного суду від 09.04.2024 у справі №381/2971/18).

Саме цей виконавчий документ є предметом розгляду поданої боржником до суду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Водночас суд встановив, що цей виконавчий лист є єдиним виконавчим документом, який перебуває на виконанні та на підставі якого забезпечується дотримання принципу обов`язковості виконання рішення суду.

Надаючи відповідь на питання щодо наявності правових підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд наголошує, що Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положень п. 2 ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції.

Відповідно до § 5153 рішення ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява № 40450/04), право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Крім цього, суд звертає увагу, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За наслідками розгляду цієї заяви суд встановив, що зобов`язання боржника ОСОБА_1 щодо сплати аліментів на утримання дитини за рішенням суду у спірних правовідносинах не припинилось.

Виконавчий лист, який ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виданий компетентним органом та на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, а саме: постанови Київського апеляційного суду від 09.04.2024 у справі №381/2971/18, про що у ньому проставлена відповідна відмітка/штамп суду.

Докази наявності інших причин, які у розумінні ст. 432 ЦПК України стосуються відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню, у матеріалах справи відсутні, заявником не надані та судом під час розгляду заяви не встановлені.

Враховуючи право стягувача на повне виконання рішення суду та право боржника на захист від подвійного стягнення, а також дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання цього виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, суд дійшов висновку про те, що ця заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260, 432 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , інші особи: ОСОБА_2 , Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Повна ухвала виготовлена 03.11.2025.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК