Номер провадження 2-о/754/556/25
У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2025 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Сенюта В.О., перевіривши дотримання вимог ст. 175, 177, 317, 318 ЦПК України по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката Ільїної В.Ю., яка діє в інтересах заявниці ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини.

Вивчивши письмові матеріали заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Сторона заявника всупереч пп. 8-10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України подала заяву , в якій відсутня інформація щодо: зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до змісту поданої заяви, заявниця є бабусею та просить встановити факт народження стосовно своєї онуки, однак у заяві не вказано заінтересованими особами батьків дитини.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заява містить й інші недоліки, а саме - у свідоцтві про народження батьками дитини зазначені особи, які є громадянами російської федерації, при цьому до заяви долучено документи на вказаних осіб, як громадян України;

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Залишення заяви без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.94, 185, 317, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали судді про залишення заяви без руху. В разі не усунення недоліків заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О. Сенюта