КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
29 жовтня 2025 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 443/778/23
провадження номер: 22-з/824/1263/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),
суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,
за участю секретаря - Габунії М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвоката Гусєва Павла Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного)страхового бюро України про стягнення штрафних санкцій,
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), у якому просив стягнути з МТСБУ на свою користь: пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України в розмірі 24 086 грн 22 коп., три проценти річних у розмірі 1 445 грн 17 коп., інфляційні втрати в розмірі 6 248 грн 48 коп., а також судовий збір в сумі 1 073 грн 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн 00 коп.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто із МТСБУ на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 24 086 грн 22 коп., три відсотки річних у розмірі 1 445 грн 17 коп., інфляційні втрати у розмірі 6 248 грн 48 коп., судовий збір у сумі 1 073 грн 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн 00 коп., а всього 42 853 грн 47 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року апеляційну скаргу представника МТСБУ - адвоката Гусєва П.В. задоволено. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року в частині визначення розміру та періоду, за який підлягає стягненню пеня, три проценти річних, інфляційні втрати, а також в частині розподілу судових витрат - змінено.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 2 263 грн 74 коп., три проценти річних у розмірі 135 грн 82 коп. та інфляційні втрати в розмірі 413 грн 13 коп., а всього 2 812 грн 69 коп.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 142 грн 53 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 885 грн 05 коп.

05 вересня 2025 року МТСБУ отримало копію постанови Київського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с.32, т.2).

22 вересня 2025 року представник МТСБУ - адвокат Гусєв П.В. подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить розподілити судові витрати у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України та стягнути з позивача на користь МТСБУ витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн 00 коп.

Заява мотивована тим, що на виконання вимог ст.134 ЦПК України представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено, що згідно з п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України МТСБУ очікує понести витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн 00 коп.

Вказує, що 12 жовтня 2021 року між МТСБУ та адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» (далі - АО «ІНС.ЛОУ ГРУП») був укладений договір про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021. На виконання умов вказаного договору про надання правової допомоги між МТСБУ та АО «ІНС.ЛОУ ГРУП» була укладена додаткова угода на ведення справи за позовом до МТСБУ.

Крім того, відповідно до п.1 додаткової угоди до договору про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021 від 12 жовтня 2021 року передбачено, що вартість правової допомоги становить 2 000 грн 00 коп., які сплачуються після підписання акту виконаних робіт.

У відповідності до умов додаткової угоди до договору про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021 від 12 жовтня 2021 року АО «ІНС.ЛОУ ГРУП» здійснено представництво інтересів МТСБУ у справі № 443/778/23, зокрема, подано відзив на позовну заяву по справі 443/778/23.

Таким чином, в даному випадку викладена в додатковій угоді до договору №4.1/12-10/2021 домовленість містить відкладальну обставину щодо проведення оплати послуг адвоката - оплачується після підписання акту виконаних робіт, тобто після повернення справи до МТСБУ.

Договором про надання правової допомоги визначено фіксовану суму гонорару, а тому вимога суду щодо надання акту виконаних робіт для детального встановлення обсягу наданої правової допомоги є надмірним формалізмом. Оскільки гонорар адвокатського об`єднання не залежить від кількості проведених процесуальних дій, а оплата проводиться після підписання акту виконаних робіт між АО «ІНС.ЛОУ ГРУП» та МТСБУ у майбутньому та повернення справи (п. 5.3 договору).

Зазначає, що у відзиві на позовну заяву МТСБУ вказало, що за вивчення та аналіз позовної заяви у справі, підготовки правової позиції по справі, подання відзиву на позовну заяву, участь адвоката у судовому процесі, у разі необхідності подання апеляційної та касаційної скарг відповідач планує понести судові витрати у розмірі 2 000 грн 00 коп.

Стверджує, що під час апеляційного перегляду справи він долучив до матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомоги у розмірі 2 000 грн 00 коп., зокрема: договір № 4.1/12-10/2021 про надання послуг в сфері права, укладений між МТСБУ та АО «ІНС.ЛОУ ГРУП»; додаткову угоду № 868 від 02 січня 2023 року до вказаного договору, укладену між МТСБУ та АО «ІНС.ЛОУ ГРУП», відповідно до якої вартість послуг з правничої допомоги становить 2 000 грн 00 коп.; довіреності, видані МТСБУ на ім`я адвокатів Проца А.В., Гусєва П.В. щодо виконання договору № 4.1/12-10/2021 про надання послуг в сфері права, укладеного між МТСБУ та АО «ІНС.ЛОУ ГРУП».

Вказує, що відповідно до додаткової угоди № 868 від 02 січня 2023 року АО «ІНС.ЛОУ ГРУП» здійснено представництво інтересів МТСБУ у судах.

15 жовтня 2025 року на запит Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року Дніпровський районний суд міста Києва надіслав до суду апеляційної інстанції матеріали даної справи.

17 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Скочиляс І.М. подала заяву про зменшення витрат на правову допомогу, в якій вказує, що МТСБУ не надало доказів фактичного понесення витрат на правову допомогу. Крім того, вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу у сумі 2 000 грн 00 коп. є неспівмірним в контексті реальності та необхідності цих витрат. Просить у задоволенні вимог відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити з підстав ненадання розрахункового документу. Вказує, що у разі задоволення заяви представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу, то просить зменшити її розмір до 200 грн 00 коп.

Відповідно до положень ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.246 ЦПК України, у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч.3 ст.246 ЦПК України).

У даному випадку колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає, що заява представника МТСБУ - адвоката Гусєва П.В. про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Викладені у заяві представника МТСБУ - адвоката Гусєва П.В. обставини підтверджуються матеріалами справи.

Тому з огляду на вказані вище норми права та правові висновки Верховного Суду колегія суддів приходить до висновку, що наявними у справі доказами підтверджено понесення МСТБУ витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 2 000 грн 00 коп.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також у постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, від 12 січня 2022 року у справі № 750/10242/20.

Як зазначалося вище, 17 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Скочиляс І.М. подала заперечення проти ухвалення додаткового рішення, у яких заявляє про неспівмірність завалених МТСБУ витрат на професійну правову допомогу у цій справі.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог(ч.2 ст.141 ЦПК України).

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, у випадку скасування чи зміни рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, як з урахуванням вимог співмірності так і пропорційності.

У цій справі остаточною постановою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року апеляційну скаргу представника МТСБУ - адвоката Гусєва П.В. задоволено та змінено рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року в частині визначення розміру та періоду, за який підлягає стягненню пеня, три проценти річних, інфляційні втрати, а також в частині розподілу судових витрат.

За результатами такої зміни судового рішення позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 8,85%, а відмовлено - на 91,15%.

Тобто, базою розрахунку є 91,15% витрат на професійну правничу допомогу від 2 000 грн 00 коп., що складає 1 823 грн 00 коп.

З огляду на встановлені вище обставини, колегія суддів вважає, що враховуючи складність справи та обсяг виконаної адвокатом роботи, приймаючи до уваги принципи співмірності, розумності та пропорційності судових витрат, критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи, що в суді не відбувалося судових засідань по суті розгляду справи, оскільки справа слухалась в порядку письмового провадження й справа є незначної складності, з урахуванням заперечень представника ОСОБА_1 - адвоката Скочиляс І.М. щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення із ОСОБА_1 на користь МТСБУ витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст.133, 137, 246, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвоката Гусєва Павла Володимировича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн 00 коп.

У задоволенні решти вимог заяви представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвоката Гусєва Павла Володимировича про ухвалення додаткового рішення- відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: