Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6393/25
Провадження №2/552/2715/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

учасники справи та їхні представники:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Лучко Тетяна Іванівна,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача - адвокат Кіча Владислав Валерійович,

третя особа Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»,

представник третьої особи Деміденков Валерій Миколайович,

розглянувши у м.Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В позовній заяві зазначила, що 22.04.2025 о 17 год. 14 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Решетилівській в напрямку вул. П.Юрченка проїхала регульоване перехрестя з пров. Шевченка та вул. К.Цісик на заборонний «червоний» сигнал світлофора, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалася по пров. Шевченка в напрямку вул. К.Цісик на зелений сигнал світлофора.

Внаслідок цього ДТП автомобілю Peugeot 308, рік випуску 2011, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу на праві приватної власності, завдано технічних пошкоджень.

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача.

Згідно з ремонтною калькуляцією, складеною ФОП ОСОБА_3 , вартість ремонту автомобіля позивача становить 186 681,23 грн.

Вартість послуг по проведенню експертної оцінки складає 4500 грн..

ПАТ «НАСК «Оранта» 20.06.2025 здійснено страхове відшкодування ОСОБА_1 по договору № АТ-5614876 від 29.07.2024 року в розмірі 46270,09 грн.

Також відповідач сплатила їй суму франшизи у розмірі 2512,56 грн.

Отже, за мінусом суми, відшкодованої страховою компанією та сплаченої відповідачем франшизи, сума залишку, що підлягає відшкодуванню, становить 137898,00 грн.

Крім того, внаслідок зазначеної пригоди їй було заподіяно значної моральної шкоди.

Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 137898,00 грн на відшкодування майнової шкоди, 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також понесені нею судові витрати: на сплату судового збору 2590,18 грн, на професійну правничу допомогу 20000 грн, на оплату проведення звіту оцінки завданого збитку 4500 грн.

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечила.

У відзиві зазначила, що 22.04.2025 року о 17:14 у м. Полтава сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля, яким керувала ОСОБА_2 .

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 28.05.2025 року у справі № 552/3683/25 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом ОСЦПВ з лімітом відповідальності за шкоду майну потерпілих 160 000,00 грн.

20.06.2025 року ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило виплату на користь ОСОБА_1 у сумі 46270,09 грн. Крім того, відповідачка сплатила позивачці франшизу у сумі 2 512,00 грн.

Відповідач категорично заперечує проти позовних вимог у частині стягнення 137898,58 грн матеріальної шкоди, оскільки навіть при доведеності цього розміру, загальна сума не вичерпує ліміту страхової відповідальності, і обов`язок відшкодування залишку належить винятково страховій компанії.

Також відповідач заперечує проти стягнення 30000,00 грн моральної шкоди, оскільки позивач не надала належних доказів реальності, обсягу та причинного зв`язку між заявленими моральними стражданнями та діями відповідачки.

Сам факт ДТП і ремонт автомобіля не є достатньою правовою підставою для відшкодування моральної шкоди у заявленому розмірі.

Тому в задоволенні позову просила відмовити.

Третя особа ПрАТ НАСК «Оранта» надала письмові пояснення на позовну заяву, у яких зазначила, що 22 квітня 2025 року сталася ДТП (зіткнення транспортних засобів) з вини відповідача ОСОБА_2 .

В результаті цієї ДТП пошкоджено, зокрема, транспортний засіб «Peugeot 308», д.р.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (позивачу).

Отже, водій транспортного засобу «Ford Focus», д.р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 є особою, відповідальною за шкоду, заподіяну власнику транспортного засобу «Peugeot 308», д.р.н. НОМЕР_2 .

На момент настання цієї ДТП транспортний засіб «Ford Focus», д.р.н. НОМЕР_4 , яким керував водій ОСОБА_2 , був забезпечений в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (страховик) за чинним Полісом № АТ/5614876, яким посвідчено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Договір страхування).

Відповідно до умов договору страхування за вказаним страховим полісом потерпілій ОСОБА_1 на підставі її заяви було здійснено страхове відшкодування оціненої шкоди, заподіяної належному їй транспортному засобу «Peugeot 308», д.р.н. НОМЕР_2 , в сумі 46270,09 грн.

Сума страхового відшкодування була розрахована на підставі даних оцінки завданої шкоди з визначення розміру заподіяного матеріального збитку, проведеної на замовлення страховика суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 .

Про прийняте Страховиком рішення письмово повідомлено заявника/потерпілу особу ОСОБА_1 .

Виплату страхового відшкодування потерпілій ОСОБА_1 проведено на підставі Страхового акту № ОЦВ-25-16-10917/1.

Інші клопотання, заяви по суті справи від учасників справи не надходили.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримала в повному обсязі. При цьому посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Позовні вимоги просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, в задоволенні позову просив відмовити з підстав,викладених у відзиві.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. В тексті письмових пояснень третьої особи просив справу розглядати за відсутності представника третьої особи.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.04.2025 о 17 год. 14 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Решетилівській в напрямку вул.П.Юрченка проїхала регульоване перехрестя з пров.Шевченка та вул.К.Цісик на заборонений «червоний» сигнал світлофора, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалася по пров.Шевченка в напрямку вул.К.Цісик на зелений сигнал світлофора, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказана обставина встановлена постановою Київського районного суду м.Полтави від 28 травня 2025 року у справі №552/3683/25, провадження №3/552/740/25 (а.с. 19).

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддана адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в сумі 850 грн.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином є встановленою та не підлягає доказуванню та обставина, що 22.04.2025 року ОСОБА_2 допустила порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб.

Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 статті 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_4 , яким керувала водій ОСОБА_2 , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за чинним Полісом № АТ/5614876 (а.с.84).

Власником автомобіля Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 , є позивач ОСОБА_1 .

23 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «НАСК «Оранта» з заявою про виплату їй страхового відшкодування за спричинену майнову шкоду (а.с. 86).

Страховик ПрАТ «НАСК «Оранта» визначив розмір страхового відшкодування в розмірі 46320,09 грн та згодом виплатив ОСОБА_1 страхове відшкодування у вказаній сумі (а.с. 110-112).

Відповідач ОСОБА_2 сплатила позивачу суму франшизи у розмірі 2512,56 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 01.06.2025 (а.с. 23).

При цьому розмір завданого позивачу збитку страховиком визначено на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 31.05.2025 №05-D/17/98, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 (а.с.100-109).

Згідно вказаного звіту:

- вартість відновлювального ремонту складає 141164,46 грн;

- вартість матеріального збитку, завданого власнику майна «Peugeot 308», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, складає: 57045,11 грн. з ПДВ на запасні частини та матеріали»;

- вартість матеріального збитку, завданого власнику майна «Peugeot 308», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, складає: 48820,09 грн. без ПДВ на запасні частини та матеріали».

Сума ПДВ згідно Звіту № 05-0/17/98 складає: 8 225,02 грн. з розрахунку: 57045,11 грн. - 48820,09 грн = 8 225,02 грн., де:

57 045,11 грн. - вартість матеріального збитку з ПДВ на запасні частини та матеріали;

48 820,09 грн. - вартість матеріального збитку без ПДВ на запасні частини та матеріали.

Страхове відшкодування визначено в сумі: 46270,09 грн. з розрахунку:

57 045,11 грн. 8 225,02 грн (ПДВ на запчастини) - 2 500,00 грн (франшиза) = 46320,09 грн.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач звернулась до суду з вимогами про стягнення з відповідача на її користь вартості ремонту належного їй автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП.

При цьому як на підставу позовних вимог, позивач посилається на дані звіту №07052025 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 26 травня 2025 року, виготовленого ФОП ОСОБА_3 (а.с. 27-55)

Відповідно до даного звіту вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Peugeot 308, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 72694 грн 33 коп., включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали.

Але позивач, визначаючи розмір завданої їй шкоди, посилається на дані ремонтної калькуляції, наведеної в цьому звіті ФОП ОСОБА_3 , згідно якої вартість ремонту транспортного засобу становить 186681,23 грн.

Проте, зазначене визначення розміру шкоди суд відхиляє з наступних підстав.

Доказів, які б підтверджували проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Peugeot 308», д.р.н. НОМЕР_2 , позивачем ОСОБА_1 до матеріалів справи не додано.

В той же час калькуляцією, якою позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, вартість ремонту транспортного засобу визначено з врахуванням ПДВ на запасні частини, матеріали.

За відсутності відомостей про придбання таких запчастин у особи, що є платником ПДВ, визначення вартості відновлювального ремонту з врахуванням ПДВ не відповідає нормам чинного законодавства.

Крім того, в матеріалах справи наявний звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 31.05.2025 №05-D/17/98, виготовлений суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , згідно якого вартість відновлювального ремонту складає 141164,46 грн.

Тобто визначена вказаними звітами вартість відновлювального ремонту суттєво різниться, а доказів понесених витрат на відновлення транспортного засобу позивач до матеріалів справи не надала, з клопотаннями про призначення експертизи для визначення розміру заподіяного їй збитку не зверталась.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами 2 та 3 ст. 13 ЦПК України також передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивач не довела належними доказами у справі реальний розмір завданого їй збитку.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність».

При цьому, як вбачається з даних полісу № АТ/5614876 ліміт відповідальності страховика встановлено у розмірі 160000 грн на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну.

Але позивач, яка вважає, що шкоду їй відшкодовано не в повному обсязі, з вимогами до страховика про стягнення страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності не зверталась.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 19 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що пошкодженням належного їй автомобіля позивачу завдано моральної шкоди, але її розмір визначений позивачем в сумі 30000 грн. наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується.

Тому суд на підставі наявних у справі доказів приходить до висновку, що моральна шкода позивачу підлягає відшкодуванню у розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судовий збір та інші судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатила судовий збір у загальному розмірі 2590,18 грн.

Судовий збір у справі становить 1% від ціни позову, що складає 1678,98 грн.

Тому суд приймає до розподілу суму судового збору у розмірі 1678,98 грн.

Позов судом задоволено на 3% (стягнуто 5000 грн при тому, що позовні вимоги було заявлено на загальну суму 167898,58 грн).

Тому з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених відносно неї позовних вимог підлягає до стягнення сума у розмірі 50,37 грн на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору (1678,98 грн / 100% х 3% = 50,37 грн).

Доказів на підтвердження судових витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач до матеріалів справи не надала. Тому її витрати на професійну правничу допомогу судом до розподілу не приймаються.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн. 00 коп. на відшкодування завданої їй моральної шкоди, 50 грн 37 коп. - на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору, а всього стягнути (п`ять тисяч п`ятдесят гривень тридцять сім копійок)

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ,

відповідач ОСОБА_2 , проживаюча: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ,

третя особа Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», місцезнаходження: м.Київ, вул. Здолбунівська, 7/д, .

Повне судове рішення складено 24.10.2025 року.

Головуючий О.А.Самсонова