печерський районний суд міста києва
пр. № 2-о-403/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відкриття провадження у цивільній справі

04 листопада 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Вовк С. В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання ОСОБА_2 недієздатним та встановлення над ним опіки, -

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, яку 17 вересня 2025 року передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

25 вересня 2025 року було зроблено запит про надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 .

01 жовтня 2025 року попередньо відібрані присяжні за допомогою протоколу попереднього відбору присяжних відповідно до вимог частини 4 статті 293 ЦПК України

04 листопада 2025 року визначено основних присяжних у справі за допомогою протоколу автоматичного визначення присяжних, відповідно до вимог частини 4 статті 293 ЦПК України.

Заява подана і оформлена у порядку, передбаченому ст. ст. 295-300 ЦПК України.

Підстав для відмови у відкритті провадження у справі або для повернення заяви з наданих суду матеріалів не вбачається.

Відповідно до частини 1 статті 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Одночасно, у прохальній частині заяви ОСОБА_1 зазначає про необхідність призначення у справі судової психіатричної експертизи з метою визначення психічного стану ОСОБА_2 .

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто у контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін, вирішальним фактором є те, що подання доказів та доведення перед судом їх переконливості - є обов`язком сторін. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Крім того, як зауважує Європейський суд з прав людини, що принцип процесуальної рівності сторін передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., заява № 14448/88).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною другою статті 116 ЦПК України визначено, що способами забезпечення судом доказів є, зокрема призначення експертизи.

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я.

Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до положень частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно зі статтею 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема психічний стан особи.

Порядок проведення судово-психіатричної експертизи затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року №865, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за № 719/32171.

Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Об`єктами експертизи є: матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза.

У даному випадку призначення судово-психіатричної експертизи є обов`язковим, а відтак прийшов до висновку про задоволення клопотання ОСОБА_3 .

Одночасно у випадку призначення судом експертизи, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі (пункт 5 частини першої статті 252 ЦПК України). В такому разі провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи (пункт 9 частини першої статті 253 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 125 ЦПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293-294, 295-300, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання ОСОБА_2 недієздатним та встановлення над ним опіки.

Клопотання заявника про призначення судової психіатричної експертизи у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання ОСОБА_2 недієздатним та встановлення над ним опіки - задовольнити.

Призначити у справі судову психіатричну експертизу, проведення якої доручити Державній установі «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», на вирішення якої поставити наступні питання:

- Чи страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічне захворювання чи інший психічний розлад здоров`я?;

- Чи розуміє ОСОБА_2 значення своїх дій та чи може керувати ними?;

- Чи потребує ОСОБА_2 встановлення над ним опіки?

Встановити строк для проведення експертизи, що не може перевищувати 30 днів з моменту отримання ухвали про призначення експертизи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Для проведення експертизи направити матеріали цивільної справи № 757/45268/25-ц до вищезазначеної експертної установи після отримання витребуваних доказів.

На час проведення експертизи зупинити провадження у справі.

Ухвала підписана 04 листопада 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині забезпечення доказів, призначення експертизи та зупинення провадження по справі протягом 15 днів з моменту її підписання.

Суддя Вовк С.В.