Справа № 535/730/25
Провадження № 2-др/535/18/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

07 листопада 2025 року селище Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Шолудько А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №535/730/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2025 року представник ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» - адвокат Андрущенко Михайло Валерійович, який діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії АН № 1685846 від 08.05.2025 (а.с. 55), подав до Котелевського районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №535/730/25, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства судові витрати за надання професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом ухвалено рішення в справі №535/730/25 за позовом ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», найменування якого змінено на ТОВ «ІННОВА-НОВА», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак питання про розподіл судових витрат за надання позивачу професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 5000,00 грн не вирішено (а.с. 95-109).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №535/730/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, для вирішення питання про судові витрати в частині понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 27.10.2025 у справі №535/730/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за договором позики № від 20.02.2024 на загальну суму 23776,00 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Повне рішення суду складене 29.10.2025 (а.с. 89-91).

Питання про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даному судовому рішенні не вирішувалось, оскільки щодо цього не було заявлено відповідної вимоги, але представником ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» у позовній заяві на виконання вимог ст.175 ЦПК України серед попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат зазначено витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн з посиланням на те, що документальне підтвердження понесених судових витрат в частині надання ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» професійної правничої допомоги буде скеровано до суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення в строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, що не перевищує п`яти днів з моменту ухвалення судом рішення у справі (зворот а.с. 5).

Повне рішення у справі №535/730/25 складено 29.10.2025. Зазначена заява про відшкодування витрат за надання правової допомоги з доданими документами подана до суду 03.11.2025, тобто з дотриманням визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України процесуального строку.

Згідно з рішенням №05-09/2025 Єдиного учасника ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» ідентифікаційний код юридичної особи - 44127243 та відповіддю №1980601 від 06.11.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» перейменовано на ТОВ «ІННОВА-НОВА», на що вказує тотожність ідентифікаційного коду юридичної особи (44127243).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 - 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи зазначене вище, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критеріїв розумності та співмірності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зокрема, у рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Право кожного на професійну правничу допомогу гарантоване ст.59 Конституції України.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно якої договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом ч.3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання глава 63 ЦК України.

Так, згідно зі ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Положення глави 52 ЦК України передбачають загальні засади регулювання та принципи будь-якого договору, включаючи договір про надання послуг.

Відповідно до ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена, виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Водночас згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічні положення викладені в ч.1-3 ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017.

Таким чином, системний аналіз вищенаведених положень законодавства дозволяє зробити такі висновки:

1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч.2 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»;

2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг; крім того, на такий договір поширюється дія загальних норм та принципів договірного права, включаючи, але не обмежуючись, визначені главою 52 Цивільного кодексу України;

3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним; ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата; вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні; вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і нормами Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»;

6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Вищезазначені висновки випливають з правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, сформульованої у додатковій постанові від 30.06.2022 у справі №915/517/21.

На підтвердження понесених з розглядом даної справи витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Андрущенком М.В. надані:

- договір про надання правничої допомоги №06-05/2025 від 06.06.2025, укладений між адвокатом Андрущенком М.В. (виконавець) і ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (замовник);

- ордер на надання правничої допомоги серії АН №1685846 від 08.05.2025;

- копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю;

- заявка про надання послуг № від 25.05.2025, у якій зазначено найменування наданих адвокатом послуг (складання правової документації процесуального характеру: позовної заяви; за необхідності: заяв, відповіді на відзив, клопотань, заперечень, тощо; супровід процесу розгляду справ в суді з питань, пов`язаних із правами та інтересами замовника, в будь-якому форматі судочинства, в т.ч. але не виключно із використанням ресурсу «Електронний суд») та їх ціна (5000 грн);

- платіжна інструкція №7 від 03.11.2025 про перерахування ТОВ «ІННОВА-НОВА» адвокату Андрущенку М.В. коштів у сумі 5000,00 грн згідно з заявкою № від 25.05.2025 до договору про надання правничої допомоги №06-05/2025.@;

- акт № приймання-передачі наданих послуг до Договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06-05/2025, складений 03.11.2025, у якому зазначено найменування наданих адвокатом послуг (складання правової документації процесуального характеру (позовної заяви та клопотання про витребування доказів), та супровід процесу розгляду справи в суді з питань, пов`язаних із правами та інтересами замовника, в будь-якому форматі судочинства, в т.ч. але не виключно із використанням ресурсу «Електронний суд») та їх ціна (5000,00 грн).

Разом з тим, судом встановлено, що укладений між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та адвокатом Андрущенком М.В. договір про надання правничої допомоги №06-05/2025 від 06.05.2025 не містить порядку обчислення, форми та ціни послуг (гонорару) адвоката. У п.3.2 вказаного договору лише передбачено, що перелік послуг, їх деталізація та вартість визначається в Акті приймання-передачі наданих послуг, що не відповідає зазначеним положенням законодавства.

Крім того, жоден із наданих стороною позивача документів безумовно не підтверджує надання адвокатом Андрущенком М.В. юридичної допомоги ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» в справі за позовом товариства саме до боржниці ОСОБА_1. Адже, як договір про надання правничої допомоги від 06.05.2025, так і складені на його виконання заявка про надання послуг, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжна інструкція, є документами, які місять дані загального характеру без зазначення конкретизації стосовно якого контрагента (боржника)/судової справи надавалася правова допомога ТОВ «ІННОВА ФІНАНС».

Отже, згідно з умовами наданого договору про надання правничої допомоги та на підставі наданих відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості та які підтверджують здійснення відповідних витрат, що сплачено або підлягає сплаті відповідачкою, а також щодо розміру суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, неможливо встановити розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, саме у справі №535/730/25 за позовом ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. А тому суд приходить до висновку, про необґрунтованість та недоведеність стороною позивача розміру витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, у задоволенні заяви представника позивача ТОВ «ІННОВА-НОВА» адвоката Андрущенка М.В. про стягнення з ОСОБА_1 витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (перейменованого на ТОВ «ІННОВА-НОВА») адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича про стягнення з ОСОБА_1 витрат за надання професійної правничої допомоги у справі №535/730/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити повністю.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 07.11.2025.

Суддя А.В. Шолудько