Провадження номер № 2/0186/1227/25
Справа № 186/1761/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м.Шахтарське.

Шахтарський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Янжули С.А.

при секретарі - Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Комунальщик-3" про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2025 року в провадження Шахтарського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Комунальщик-3" про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , відповідач не належним чином здійснює свої обов`язки по утриманню крівлі будинку, що призвело до залиття його квартири та необхідність проведення в ній ремонту.

02 липня 2025 року він звернувся до відповідача з проханням провести ремонтні роботи покрівлі, оскільки почалося її протікання (мокріли стіни).

03 липня 2025 року представниками відповідача було складено акт №130, згідно якого, в залі та спальній кімнатах на суміжних стінах на шпалерах та на стелі виявлені сухі сліди затікання, в другій кімнаті виявлені також сухі сліди затікання. Наявних та мокрих слідів затікання не виявлено.

04 липня 2025 року відповідач надіслав йому листа, в якому повідомив, що останній поточний ремонт покрівлі виконано 03 січня 2025 року, після чого, звернень та скарг з приводу протікання покрівлі, не надходило. Передбачено виконання поточних ремонтів ціною на послугу на управління багатоквартирними будинками, а капітальний ремонт проводять за кошти власників будинку.

Ремонт в квартирі внаслідок її залиття потребує коштів в розмірі 24 562,17 гривень, що підтверджується рахунком ФОП ОСОБА_2 .

Просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти в розмірі 26 562,17 гривень, з яких: 24 562,17 гривень - вартість необхідного ремонту через залиття квартири, 2 000 гривень - сплачена сума за виготовлення кошторису ремонту.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність та відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на підставі Статуту (нова редакція) від 22 травня 2025 року ПП «Комунальщик-З» надає послуги з утримання будинків та прибудинкової території.

Відповідно до умов Договору №37 від 15 вересня 2018 року, ПП «Комунальщик-З» (Управитель) зобов`язується надавати Співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а Співвласники зобов`язуються оплачувати Управителю Послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Згідно п. 8 вказаного Договору, Управитель зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і цього договору.

На виконання умов вказаного Договору, ПП «Комунальщик-3» в період з 2021 року по 2025 рік були проведені планові та поточні ремонтні роботи на покрівлі будинку АДРЕСА_2 , в тому числі над квартирою відповідача. Вказані обставина підтверджується актами виконаних робіт, які додаються до вказаного відзиву.

До позовної заяви додані локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01-01 від 08 серпня 2025року, розрахунок договірної ціни від 08 серпня 2025 року, заява ОСОБА_1 від 02 липня 2025року, копія акту № 130 від 03 липня 2025 року, фотознімки.

З локального кошторису на будівельні роботи № 02-01-01 від 08 серпня 2025 року вбачається, що вказаний кошторис складено на поточний (не відновлювальний) ремонт квартири по АДРЕСА_3 . Відповідно до графи «Найменування робіт і витрат» площа поточного ремонту складає 60 м2 (100 м2 х 0,6035), що не відповідає реальним пошкодженням, вказаним в акті №130 від 03 липня 2025 року та фотознімкам, які надані позивачем. Також, при розрахунку вартості шкоди, позивачем не враховано ступінь природного зносу пошкодженого майна, не надано доказів понесених реальних збитків.

Згідно акту №130 від 03 липня 2025 року, складеного головним інженером ПП «Комунальщик-3» - Ольгою Берідзе та начальником дільниці - Світланою Рудійко, при обстеженні квартири АДРЕСА_1 , встановлено: в залі та спальній кімнаті на суміжних стінах на шпалерах та на стелі сухі сліди затікання. В другій кімнаті на стіні та шпалерах видимі старі, сухі сліди затікання. Інших мокрих слідів затікання не виявлено. Вказаний акт було складено на вимогу позивача.

Тобто, головним інженером ПП «Комунальщик-3» Ольгою Берідзе та начальником дільниці Світланою Рудійко 03 липня 2025 року на вимогу позивача фактично були зафіксовані сліди часткового пошкодження стін та шпалер в квартирі позивача. Причини пошкодження та причинно-наслідковий зв`язок не встановлювався, оскільки позивач чомусь цього не вимагав, можливо, вказані пошкодження викликані особистою недбалістю мешканців квартири.

Станом на момент подання позовної заяви позивач до підприємства з заявою про створення комісії для встановлення факту та причин затоплення його квартири та складення акту за формою, передбаченою «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, не звертався.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування» від 27 березня 1992 року № 6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Вважає, що в позовній заяві позивач не надав жодного допустимого доказу, який би підтверджував наявність обґрунтованих позовних вимог та причинно-наслідковий зв`язок між спричиненою шкодою та протиправними діями/бездіяльністю відповідача. Як вбачається з наданого позивачем акту №130 від 03 липня 2025 року та фотознімків, на стінах та шпалерах в декількох кімнатах квартири позивача маються старі (сухі) сліди затікання. Причини вказаних підтікань не встановлені. Висновку про стан покрівлі над його квартирою - не надано, доказів вини відповідача - не надано.

Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж, та з`ясування питання, чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир, або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма цього акту встановлена в додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, / орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; дата аварії, її характер та причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття та про обсяг робіт для усунення його наслідків.

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою.

Тобто, факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків мають бути зафіксовані актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. З наведеного слідує, що на підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття його квартири саме з вини відповідача, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення.

Аналогічної позиції викладена у Постанові Верховного Суду України у справі № 6- 2125цс16 від 23 липня 2017 року, в який було зазначено, що позивачі не надали комісійного акту, складеного за участю представників обслуговуючої організації, яким би було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження, а суди попередніх інстанцій, установивши факт залиття квартири, не з`ясували причини залиття квартири позивачів та не установили особу, відповідальну за завдану шкоду.

Вважає, що наданий позивачем Акт №130 від 03 липня 2025 року, складений в порушення вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, оскільки акт не відповідає зазначеній вище нормі, зокрема в частині встановлення характеру залиття та його причини, встановлення вини власника, встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та залиття квартири.

У матеріалах справи також відсутні докази, які б свідчили про те, що позивачем вживались заходи для повідомлення відповідача про прибуття комісії для складання зазначеного Акту та про відмову відповідача приймати участь у зазначеному дослідженні квартири позивача.

Зважаючи на зазначене, даний акт №130 від 03 липня 2025 року не може бути і належними і допустимими доказами заподіяння майнової шкоди саме з вини відповідача.

Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв`язку, приходить до наступних висновків.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною третьою статті 42 Конституції України зазначено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 26 грудня 2005 року.

На підставі Статуту (нова редакція) від 22 травня 2025 року ПП «Комунальщик-З» надає послуги з утримання будинків та прибудинкової території.

Між співвласником будинку АДРЕСА_2 та відповідачем - ПП "Комунальщик-3" 15 вересня 2018 року укладено договір №37 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, за яким відповідач зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень (крім під`їздів) та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Послуга з управління надається відповідно до періодичності виконання (надання) послуг з утримання будинку та прибудинкової території згідно з додатком 4 до договору, що є його невід`ємною частиною.

Кожен з співвласників має право, в тому числі, на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного виконання або ненадання послуги з управління.

Згідно п. 8 вказаного договору, відповідач зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і цього договору; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням співвласниками послуги з управління, що виникли з його вини. Інформувати співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку.

Додатком до вказаного договору "Періодичність та строки виконання робіт з утримання будинків та прибудинкових територій" визначено, що покрівельні роботи (до 10%) здійснюються відповідачем щорічно, за графіком.

На виконання умов вказаного договору, ПП «Комунальщик-3» в період з 2021 року по 2025 рік були проведені планові та поточні ремонтні роботи на покрівлі будинку АДРЕСА_2 , в тому числі над квартирою позивача. Вказані обставина підтверджується актами виконаних робіт, які містяться в матеріалах справи. В останнє, поточний ремонт покрівлі по вул.Захисників України, буд.11, м.Шахтарського, здійснено відповідачем у 2025 році, що підтверджується актом виконаних робіт до договору від 03 січня 2025 року.

02 липня 2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій зазначив, що більш ніж 10 років в його квартирі по АДРЕСА_3 протікає дах, багаторазові латочні ремонти зупиняють течі на 6-12 місяців, а далі все стає тільки гірше. Зараз в його квартирі, приблизно 6-7 протікань. Просить провести капітальний ремонт даху та усунути наслідки течії в його приміщенні.

03 липня 2025 року головним інженером та начальником дільниці ПП "Комунальщик-3" складено акт №130, в якому встановлено, що при обстеженні квартири позивача після довготривалих дощів, виявлено: в залі та спальній кімнаті на сміжних стінах на шпалерах та стелі сухі сліди затікання, в місці, де розташовані світодіодні лампочки, також сухо. В другій кімнаті на стелі та шпалерах видимі старі, сухі сліди затікання. Мешканка вказаної квартири була присутня та згодна з висновками акту. Нових та мокрих слідів затікання не виявлено. З актом ознайомлена мешканка вказаної кватири, але від підпису в акті - відмовилася.

До позову позивачем додані фотознімки, на яких зображені плями на шпалерах та відклеєння шпалер на стелі та стінах квартири.

На заяву позивача від 02 липня 2025 року, відповідачем надано відповідь 04 липня 2025 року за №67, згідно якої, повідомлено, що останній поточний ремонт покрівлі виконано відповідачем 03 січня 2025 року, після чого, звернень та скарг на протікання покрівлі не надходило до звернення 02 липня 2025 року. 03 липня 2025 року після обстеження житлового приміщення, після сильної зливи, складено відповідний акт. Ціною на послугу на управління багатоквартирними будинками та прибудинковою територією, передбачено виконання поточних ремонтів. Капітальний ремонт (за згодою співвласників будинку), проводять за кошти співвласників будинку, згідно п.21 "Правил надання послуги з управління багатоквартирними будинками". Роботи по поточному та капітальному ремонту регламентовані Наказом Держкомітету України з питань ЖКГ від 10 серпня 2004 року №150, також "Правилами надання послуги з управління багатоквартирними будинками" від 05 вересня 2018 року №712.

Позивачем до позовної заяви додано локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-01 на поточний ремонт квартири АДРЕСА_1 та договірну ціну на будівництво - поточний ремонт вказаної квартири, що здійснюється в 2025 році, складена в поточних цінах станом на 08 серпня 2025 року ФОП ОСОБА_2 , згідно яких ремонт вказаного житлового приміщення, зокрема, знімання шпалер простих та поліпшених, ґрунтування стін, обклеювання стін шпалерами, фарбування стель, клей, шпалери, опорядження стін європанелями, укладання плит стельових в каркас стелі, плита стелі, очищення приміщень від сміття, тощо, потребує сплати коштів в розмірі 24 562,17 гривень, 2 000 гривень - сплачено позивачем за виготовлення кошторису ремонту ФОП ОСОБА_2 .

Відповідач є виконавцем з обслуговування будинку та прибудинкової території - суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Як вбачається з договору №37 від 15 вересня 2018 року, укладеним між співвласником будинку АДРЕСА_2 та ПП "Комунальщик-3", останній зобов`язується, в тому числі, на поточний ремонт спільного багатоквартирного будинку, періодичність та строки якого передбачається додатком до договору.

Згідно «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, поточний ремонт - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію. Періодичність проведення поточного ремонту за кожним видом будинків, враховуючи їх технічний стан та місцеві умови, визначається власником жилого будинку. Капітальний ремонт - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкта.

Позивач звернувся до відповідача 02 липня 2025 року із заявою, в якій не заперечував факт того, що відповідачем неодноразово проводився поточний ремонт крівлі будинку, який зупиняє течі на 6-12 місяців, а потім стає гірше та, в зв`язку з тим, що наразі в його приміщенні 6-7 протікань, просив провести капітальний ремонт даху та усунути наслідки течії у його квартирі.

Відповідно до "Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року № 712 послуга з управління включає, в тому числі, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Для забезпечення належного утримання спільного майна будинку та прибудинкової території і проведення поточного ремонту спільного майна будинку управитель не пізніше ніж протягом 20 днів з моменту набрання чинності договором управління складає план здійснення заходів з утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточного ремонту спільного майна будинку, що включає, в тому числі, план-графік поточного ремонту. У разі прийняття рішення співвласниками багатоквартирного будинку та включення відповідних умов до договору управління управитель накопичує кошти на реконструкцію, реставрацію, проведення капітального ремонту, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до договору №37 від 15 вересня 2018 року, відповідач зобов`язується проводити поточні ремонти покрівлі будинку, в якому знаходиться квартира позивача, а капітальний ремонт, за згодою співвласників будинку, проводить за кошти співвласників будинку. До справи не надано доказів того, що співвласниками будинку, в якому розташована квартира позивача, було прийняте рішення про проведення капітального ремонту покрівлі будинку.

Як зазначено вище, згідно акту №130 від 03 липня 2025 року, складеного головним інженером ПП «Комунальщик-3» - Ольгою Берідзе та начальником дільниці - Світланою Рудійко, при обстеженні квартири АДРЕСА_1 , встановлено: в залі та спальній кімнаті на суміжних стінах на шпалерах та на стелі сухі сліди затікання. В другій кімнаті на стіні та шпалерах видимі старі, сухі сліди затікання. Інших мокрих слідів затікання не виявлено, тобто вказаним актом зафіксовані сліди часткового пошкодження стін та шпалер в квартирі позивача, при цьому, в ньому зазначено, що після довготривалих дощів, всі сліди затікання, які наявні на стелі та стінах, є сухими. Крім того, даний акт не містить даних про причини даних пошкоджень та причинно-наслідковий зв`язок.

Станом на момент подання позовної заяви позивач до підприємства з заявою про створення комісії для встановлення факту та причин затоплення його квартири та складення акту за формою, передбаченою «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, не звертався, доказів такого звернення суду не надано.

За змістом положень ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Частинами 1, 2 ст.22 ЦК України, визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди полинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювана шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювана, г) вина.

Згідно з пунктом 2.3.6 "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій", затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинене внаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж, та з`ясування питання, чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир, або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма цього акту встановлена в додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, / орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; дата аварії, її характер та причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття та про обсяг робіт для усунення його наслідків.

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою.

Тобто, факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей і їх орієнтовна вартість) та його наслідків мають бути зафіксовані актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Тобто, на підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття його квартири саме з вини відповідача, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення.

Аналогічної позиції викладена у Постанові Верховного Суду України у справі №6-2125цс16 від 23 липня 2017 року, в який було зазначено, що позивачі не надали комісійного акту, складеного за участю представників обслуговуючої організації, яким би було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження, а суди попередніх інстанцій, установивши факт залиття квартири, не з`ясували причини залиття квартири позивачів та не установили особу, відповідальну за завдану шкоду.

Як зазначено вище, в акті №130 від 03 липня 2025 року, не зазначено та не встановлено причини, за яких в квартирі позивача на стінах та стелі наявні сухі плями затікання, не встановлено, коли ці сліди з`явилися, встановлення вини власника, встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та залиттям квартири. В акті необхідно чітко зазначити дату залиття, причини залиття. Усі ці відомості відсутні в акті, який долучений позивачем, як доказ.

Таким чином суд вважає, що відповідний акт є неналежним та недопустимим доказом, так як його складено всупереч вимогам чинного законодавства і ним не підтверджуються причини залиття квартири позивача та вина відповідача у цьому залитті. Інших доказів, які б доводили вину відповідача у залитті квартири позивача та причину залиття квартири з вини відповідача позивач не надав.

За постановами Верховного Суду від 26 вересня 2018 року №569/14230/15-ц, від 21 лютого 2018 року №2-1974/11, від 22 травня 2019 року №640/8205/17, від 18 грудня 2019 року №711/7670/16-ц відмовлено у відшкодуванні шкоди, завданої залиттям, у зв`язку із тим, що складені акти про залиття не відповідають вимогам, передбаченим Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року №76.

Також, як зазначалося вище, позивачем для визначення розміру заподіяної шкоди долучено до матеріалів справи локальний кошторис на будівельні роботи - поточного ремонту квартири позивача, виконаний ФОП ОСОБА_2 , у якому зазначено найменування робіт та вартість таких ремонтних робіт. При цьому, суд звертає увагу на те, що вартість відшкодування майна при залитті квартири має бути доведена позивачем у справі (розмір реальних збитків) з дотриманням вимог ст.ст. 22, 1192 ЦК України.

Наданий позивачем кошторис не підтверджує причинно-наслідковий зв`язок між діями чи бездіяльністю відповідача та наслідками, які потребують виконання вказаних в кошторисі робіт.

Згідно вимог ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст.76 ЦПК України доказом у справі є висновок судового експерта. За ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи.

Із змісту ст.103 ЦПК України випливає, що якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, у справі призначається експертиза.

Частина 3 ст.102 ЦПК України передбачає, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Позивач в підтвердження заявлених вимог, не надав суду, необхідний за даних обставин, висновок експерта. З клопотанням до суду про призначення експертизи позивач також не звертався.

За ст. 10 Закону «Про судову експертизу» судовими експертами є особи за умови, що вони пройшли підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Наданий замість такого висновку, кошторис, не є достовірним доказом, договірна ціна ремонту квартири, узгоджена потерпілим з будівельним підрядником, не є належним доказом реальних збитків залиття квартири.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак позивач під час судового розгляду справи, не довів ті обставини, на які посилається як на підстави своїх вимог.

Згідно з ч.1 статті 89 ЦПК України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що доводи щодо заподіяння саме відповідачем шкоди, а також розмір матеріального збитку не доведено належними та допустимими доказами, а тому суд не має підстав вважати позовні вимоги доведеними, у зв`язку із чим в задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позову позивачу, якого звільнено від сплати судового збору, судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, -суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Комунальщик-3" про відшкодування шкоди - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Інформація про учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Приватне підприємство "Комунальщик-3", , юридична адреса: вул.Шкільна, буд.31, м.Шахтарське, Синельниківського району, Дніпропетровської області.

Повний текст рішення суду виготовлений 31 жовтня 2025 року.

Суддя: С.А.Янжула.