Справа № 466/8135/25
Провадження № 2/466/3444/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретаря с/з Якубів І. О.

з участю: представника позивача Кравченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

01 вересня 2025 року адвокат Кравченко Олександра Олександрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , додаткові витрати на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разово у розмірі 56 282,91 грн. (п`ятдесят шість тисяч двісті вісімдесят дві гривні 91 коп.); стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень 00 коп) та судовий збір.

Стислий виклад позиції позивача.

Обґрунтування позивача.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 17.09.2016 року, вона ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ), зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , про що було зроблено відповідний актовий запис № 07 та видано Свідоцтво про шлюб Туринською сільською радою Жовківського району Львівської області. Від цього шлюбу вони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що Шевченківським районним судом м. Львова по справі №466/9658/24 від 26 листопада 2024 року шлюб між сторонами було розірвано. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львов від 03 грудня 2024 року було виправлено описку в рішенні Шевченківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2024 року.

Також Шевченківським районним судом м. Львова від 03 грудня 2024 року по справі № 466/9176/24 було винесено рішення про стягнення щомісячно, починаючи з 09.09.2024 року, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 4500,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) на кожну дитину окремо, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Усього 9000 грн на двох дітей щомісячно, зазначена сума на думку позивача є явно недостатньо для забезпечення належного рівня утримання малолітніх дітей. Визначена сума аліментів не покриває витрат на утримання дітей.

А саме Позивач здійснює додатково платежі:

- щомісяця за відвідування дошкільного навчального закладу ОСОБА_3 (за жовтень 2024 12 000 грн.; за листопад 2024 900 грн., 400 грн., 700 грн., 800 грн.; за лютий 4 750 грн., 9500 грн.; за березень 9500 грн.; за квітень 9500 грн.; за травень 9500 грн.; за червень 10000 грн.; за липень 6666 грн.; за серпень 12500 грн.);

- за дозвілля (251,26 грн. оплата майстер-класу; 8040,20 грн. оплата за «Школу дозвілля» за період з 09.06.2025 року по 20.06.2025 року; 1720 грн. шкільна екскурсія; 923,08 грн. відвідування кінотеатру; 1097,90 оплата за стрижку; 400 грн. оплата за мобільний зв`язок; 60 грн. транспортні витрати);

- за лікування та медичні послуги (2824,38 грн лікарські засоби; 6100 грн стоматологія; огляд у лікаря та вакцинація 3040 грн; перебування у лікарні 930 грн.,280 грн., 183 грн.).

Загальна сума додаткових витрат, на дітей становить 112 565,82 грн (сто дванадцять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять гривень 82 коп.), сюди входять витрати на ліки, гуртки, оздоровлення, дитячій садочок. Тому, Відповідач повинен сплатити половину вартості цих витрат, що становить 56 282,91 грн. (п`ятдесят шість тисяч двісті вісімдесят дві гривні 91 коп.).

Позивача вказує, що відповідач є особою молодого віку, фізично здоровим, повністю працездатним. Зі слів Позивач, їй невідомо, чи має Відповідач офіційну роботу, але діти кажуть, що батько працює. Непрацездатних осіб (батьків, дружини, дітей) на утриманні відповідач не має. Діти потребують додаткових витрат, пов`язаних із їх розвитком, лікуванням, навчанням, забезпеченням сезонним одягом та взуттям, спеціальним харчуванням, а також участю у гуртках та секціях. Відповідач, жодної участі у додаткових витратах на лікування дітей, розвитку здібностей дітей та інше, які несе Позивач як мати дітей не бере.

Щодо відвідування приватного дитячого садка Тадеєм, звертає увагу суду, що такий вибір зумовлений тим, що заклади дошкільної освіти комунальної форми власності не мають можливості належного догляду із врахуванням рекомендованих особливостей, які рекомендовані лікарем, що підтверджується відповідними оглядами у лікаря-педіатра, довідки про первинний огляд долучаються.

Згідно з висновком КНП Львівської обласної ради «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» від 13.12.2023 р., у ОСОБА_3 встановлено діагноз «астма неуточнена». А також беручи до уваги медичну довідку видану МЦ «Сімейною амбулаторією Вулик-Львів» від 22.07.2025 року: «У зв`язку із частими обструктивними захворюваннями дихальних шляхів та частими вірусними інфекціями, в період з вересня 2024 року по даний час, дитина потребує перебування у групі з меншою кількістю дітей, індивідуального педагогічного та виховного підходу, а також контролю харчування». Та виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 26.08.2025 року, 28.08.2025 у ОСОБА_6 відбулась хірургічна операція з приводу грижі (дитина повернулась від батька з жалобою на біль у животі, сказав, що попереджав батька, але батько вчасно у лікарню не відвіз). Крім того, наведені медичні документи підтверджують наявність у молодшої дитини - Тадея хронічного захворювання дихальних шляхів та підвищеної вразливості до частих інфекцій. У зв`язку з цим перебування у звичайних комунальних закладах дошкільної освіти, де групи є чисельними, а можливості для індивідуального педагогічного та виховного підходу обмежені, становить ризик для здоров`я дитини та не відповідає її потребам, крім цього, перед тим, як віддати дитину в садок, найближчі комунальні установи мали дуже великі черги серед бажаючих вступити до дошкільного закладу, що унеможливлює його відвідування дитиною Позивача. Водночас, приватний дитячий садок може забезпечити необхідні умови: меншу кількість дітей у групах, індивідуалізований догляд, гнучкий підхід до виховання та навчання, а також контроль харчування відповідно до рекомендацій лікарів. Отже, відвідування приватного дитячого садка у випадку ОСОБА_3 є не лише доцільним, але й об`єктивно зумовленим станом здоров`я дитини, спрямованим на збереження її фізичного благополуччя, створення безпечних умов перебування та забезпечення повноцінного розвитку.

Враховуючи викладене, просить суд задовольнити її позовну заяву про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дітей у розмірі 56 282,91 грн.

Обґрунтування заперечень відповідача:

29 вересня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_2 , у якому просить в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини відмовити в повному обсязі. У відзиві зазначає, що ознайомившись зі змістом позовної заяви, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Зазначає, що він не може погодитися з доречністю витрат Позивача та її розрахунками у зв`язку з таким. Щодо відвідування приватного дитячого садка ОСОБА_3 , якому згідно з висновком від 13.12.2023 року встановлено діагноз «астма неуточнена», Позивач зазначає, що такий вибір зумовлений тим, що заклади дошкільної освіти комунальної форми власності не мають можливості належного догляду із врахуванням рекомендованих особливостей, які рекомендовані лікарем. Позивач посилається на медичну довідку видану МЦ «Сімейною амбулаторією Вулик-Львів» від 22.07.2025 року: «У зв`язку із частими обструктивними захворюваннями дихальних шляхів та частими вірусними інфекціями, в період з вересня 2024 року по даний час, дитина потребує перебування у групі з меншою кількістю дітей, індивідуального педагогічного та виховного підходу, а також контролю харчування». Позивач зазначає, що відвідування приватного дитячого садка у випадку ОСОБА_3 є не лише доцільним, але й об`єктивно зумовленим станом здоров`я дитини, спрямованим на збереження її фізичного благополуччя, створення безпечних умов перебування та забезпечення повноцінного розвитку. Позивач в якості доказів додала до позовної заяви квитанції про сплату коштів за відвідування ОСОБА_3 дитячого садочка, починаючи з жовтня 2024 року, в той же час, рекомендації для дитини перебувати у групі з меншою кількістю дітей, мати індивідуальний педагогічний та виховний підхід, а також контролю харчування зазначені у медичній довідці, яка була видана МЦ «Сімейною амбулаторією Вулик-Львів» від 22.07.2025 року, тобто значно пізніше, що вказує на те, що зазначена медична довідка аж ніяк не впливала на вибір Позивачем приватного дитячого садка для молодшої дитини. Враховуючи те, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , Позивач мала право перебувати у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 03 грудня 2024 року у справі № 466/9176/24 про стягнення аліментів встановлено: «Позивач наразі знаходиться декретній відпустці, що підтверджується довідкою з Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівського регіонального фтизіопульмонолонічного клінічного лікувально-діагностичного центру» від 19.07.2024 р. № 38-к, про те, що ОСОБА_1 працює КНП ЛОР «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» на посаді лікаря-стажиста амбулаторно поліклінічного відділення з 12.12.2020 р. по даний час. 3 08.08.2022 р. по 03.06.2025 р. перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років (наказ № 130-ВК від 08.08.2022 р.)».

Позивач у Позовній заяві ніяк не обґрунтовує, чому їй було необхідно віддавати ОСОБА_3 до дитячого садка, на який вона витрачає немалі кошти, до досягнення ним 3-х років в той час, яка сама Позивач перебувала вдома у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років - до ІНФОРМАЦІЯ_5 , враховуючи, шо дитина мала проблеми зі здоров`ям, та за словами Позивача потребувала особливих умов.

Відповідач зазначає, що Позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного перебування дитини у приватному садочку при наявності можливості перебування дитини вдома, поки Позивач знаходиться у відпустці по догляду за цією ж дитиною до досягнення нею трьох, та не навела мотивів вибору дошкільного закладу, що зокрема залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та Відповідачем були узгоджені питання щодо відвідування їх молодшим сином приватного дитячого садка. Вказаний дошкільний заклад було обрано Позивачем на власний розсуд, без погодження із Відповідачем та без врахування його фінансових можливостей. Окрім того, такі обставини як відвідування молодшою дитиною приватного дитячого садочка, знаходження на обліку у лікаря алерголога враховано судом при розгляді справи №466/9176/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 03 грудня 2024 року, яке набрало законної сили, та при визначенні їх розміру.

Позивач також зазначає, що нею були понесені витрати на лікування старшого сина, посилаючись на виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 26.08.2025 року, 28.08.2025, яка підтверджує, що у ОСОБА_6 відбулась хірургічна операція приводу грижі (дитина повернулась від батька з жалобою на біль у животі, сказав, що попереджав батька, але батько вчасно у лікарню не відвіз).

Проте, відповідач пояснює, що ним до даного відзиву на позовну заяву додаються чеки, які підтверджують той факт, що він здійснював витрати на лікування обох своїх синів (в чеках зазначено відповідне призначення платежу). Наприклад ним було сплачено: 1 180,00 грн. Устимові на аналізи, що підтверджується квитанцією № 3960-5C6T-0AKK-43XX від 25.08.2025; 10 000,00 грн. Устимові на операцію, що підтверджується квитанцією № 4EC9-A4P4-TB9X-2504 від 27.08.2025; 2220 грн. на аналізи та консультацію лікаря, що підтверджується чеком №126629; 830 грн. на медикаментозне лікування, профілактику та догляд від 20.09.2025; 286,80 грн. на медикаментозне лікування, профілактику та догляд від 20.09.2025.

Окрім того, в матеріалах справи міститься копія Договору про надання послуг з організації дитячого дозвілля у групі з денним перебуванням від 22 травня 2025 року, згідно з яким Позивач повинна була сплатити 8 000,00 грн. на користь надавача послуг - Товариства з обмеженою відповідальністю Ліцей. З вищезазначеного договору абсолютно не зрозуміло, з якою все ж таки юридичною особою (яку неможливо ідентифікувати) Позивач уклала договір, а на підписі директора Ліцею Оксани Жарської, відсутній відтиск печатки Товариства з обмеженою відповідальністю, що означає, що даний договір взагалі не має ніякої юридичної сили. Як вбачається з платіжної інструкції P24АD3458 від 21.05.2025 Позивач оплатила 8040,20 грн. не на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ліцей, а на користь фізичної особи - ОСОБА_7 , з якою у Позивача будь-яких взаємовідносин з матеріалів справи не вбачається.

Відповідач просить суд, звернути увагу на те, що згідно банківської квитанції № 219685991 від 21.05.2025 року ним на користь Позивача було перераховано 8 000,00 грн. з призначенням платежу «Устимові на літній шкільний табір». Та, не зважаючи на це, Позивач повторно намагається стягнути з нього зазначену суму в судовому порядку.

Також зазначає, що Позивачем надаються квитанції, які підтверджують такі витрати, як послуги перукаря, оплата послуг мобільного зв`язку, витрати на транспорт, витрати на дозвілля (шкільних екскурсій, відвідування кінотеатрів, майстер-класів), проте зазначені витрати не є додатковими витратами в розумінні статті 185 Сімейного кодексу України (тобто зазначені витрати не викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом), а тому зазначені витрати покриваються за рахунок аліментів, які я вчасно сплачую в нормальному розмірі.

Також відповідач зазначає, що він добросовісно сплачує аліменти на своїх дітей, підтверджується Розрахунком заборгованості по аліментам від 04.09.2025 (ВП № 77024746), проведеного Жовківським відділом Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

За весь період ним було сплачено аліментів на суму 105 600,00 грн.

Окрім сплати аліментів на їх із Позивачем спільних дітей, він також здійснював додаткові витрати на послуги, які надавалися його дітям, в тому числі: оплата аналізів та операції Устима, оплата канцелярії для Устима, оплата абонемента для навчання ОСОБА_6 , оплата 8 000,00 грн. за послуги літнього шкільного табору для Устима, оплата добровільної пожертви Устимові на табір, оплата занять та секцій для ОСОБА_6 , оплата ліків для Тадея, оплата занять Тадея, оплата послуг стоматолога.

Всі вищезазначені витрати, які він сплачує Позивачу додатково до аліментів підтверджуються квитанціями, копії яких додаються до даного відзиву на позовну заяву.

Так, зокрема, ним, Відповідачем додаються квитанції - до відзиву на позовну заяву, які підтверджують сплату додаткових витрат на суму 57262,70 грн.. При цьому частину квитанцій, не дивлячись на оплату додаткових витрат, він просто не зберігав.

Та не зважаючи на це, Позивач у своєму позові вказує, що Відповідач, не бере жодної участі у додаткових витратах на лікування дітей, розвитку здібностей дітей та інше, чим свідомо вводить суд в оману.

Враховуючи вищезазначене, відповідач повідомляє, що на даний час він є безробітнім, що підтверджується довідкою форми ОК-5 та довідкою форми ОК-7, які були сформовані засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України.

З вищезазначеного вбачається, що він, як батько двох малолітніх дітей, не лише вчасно сплачує аліменти на їх користь, але й беру участь в повному обсязі у додаткових витратах на дітей, що зумовлено їх хворобами та розвитком їх здібностей, та давно їх сплатив.

07 жовтня 2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» поступила відповідь на відзив представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кравченко О. О., у якій просить задовольнити вимоги викладені у позовній заяві у повному обсязі; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , додаткові витрати на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разово у розмірі 56 282,91 грн. (п`ятдесят шість тисяч двісті вісімдесят дві гривні 91 коп.); стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень 00 коп) з Відповідача. Зазначають, що ознайомившись зі змістом отриманого Відзиву на позовну заяву, Сторона Позивача, вважає його необґрунтованим з огляду на наступне.

Щодо відвідування та мотивів обрання приватного дитячого садка. Посилання Відповідача на те, що Позивач нібито обрала приватний дитячий садок для ОСОБА_3 без належних медичних підстав та без наведення мотивів обрання дошкільного закладу є безпідставним та не відповідає дійсності з огляду на наступне. Ще 13.12.2023 року у КНП Львівської обласної ради «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» у дитини було встановлено діагноз «астма неуточнена» (висновок долучався до позовної заяви). У подальшому медичні огляди та довідки підтверджували регулярні захворювання дихальних шляхів, зокрема бронхіти, що підтверджується наданими довідками до суду. Медична довідка, надана Позивачем, видана 22.07.2025 року МЦ «Сімейна амбулаторія Вулик-Львів», у якій прямо зазначено, що у період з вересня 2024 року дитина страждала на часті обструктивні захворювання дихальних шляхів та вірусні інфекції, у зв`язку з чим рекомендовано перебування в групі з меншою кількістю дітей, індивідуальний педагогічний та виховний підхід, а також контроль харчування. Позивач додає цю довідку для того, щоб суду було зрозуміло, що обрання приватного садка не було примхою Позивача чи суб`єктивним бажанням, а ґрунтувалося на медичних показаннях і рекомендаціях лікаря. Таким чином, довідка не створює нових обставин, а лише фіксує вже наявний стан здоров`я дитини та підтверджує правильність дій Позивача при виборі приватного садочку. Крім того, обрання приватного дитячого садка було зумовлене ще й об`єктивними обставинами великою чергою у комунальних закладах м. Львова. Після того, як сторони роз`їхалися, Позивач залишилась проживати з двома маленькими дітьми самостійно, не мала при цьому ніякого доходу окрім соціальних виплат у розмірі 800 грн на молодшу дитину, Відповідач не сплачував аліменти на дружину, вона самостійно забезпечувала дітей, крім цього, допомагав батько Позивача, який проживає в іншій області. Позивач вимушена була ходити мити підлогу для того, щоб мати змогу забезпечити дітей, в той час, як Відповідач, як тільки Позивач подала офіційно на аліменти в суд закрив ФОП та стверджував в суді про те, що він «бідний, нещасний, немає доходу». 11.09.2024 року було відкрито провадження по справі №466/9176/24, а ФОП закрив 03.10.2024 року, що підтверджується випискою. Тому, щодо дитячого садка, зазначають про наступне, обраний саме цей приватний дитячий садок, про що разом з позовною заявою подавалися відповідні докази, забезпечує п`ятиразове харчування, необхідне для дитини, та може гарантувати умови, відповідні рекомендаціям лікарів: меншу кількість дітей у групах, індивідуалізований догляд, гнучкий підхід до виховання та навчання, а також контроль харчування. Зазначають, що перебування Позивача у відпустці для догляду за дитиною є її законним правом, передбаченим ст. 179 Кодексу законів про працю, яким вона скористалася відповідно до законодавства. Проте перебування у такій відпустці не означає, що дитину не можна віддавати до дитячого садка, або що це було необґрунтовано. Навпаки, дитячий садок, який відвідує ОСОБА_3 , забезпечує для нього спеціальні умови, що відповідають його потребам з урахуванням стану здоров`я, фізичного розвитку та необхідного догляду. Отже, доводи Відповідача про те, що Позивач нібито діяла без обґрунтованих причин, не відповідають дійсності.

Щодо витрат які поніс Відповідач на лікування сина зазначають, що Позивач не заперечує проти відшкодування таких витрат, якщо Відповідач офіційно заявить позов та надасть належні підтверджувальні документи. Наразі позов заявляє саме Позивач, і саме на підставі її витрат та документів вона звертається до суду про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей.

Щодо укладеного договору про надання послуг з організації дитячого дозвілля у групі з денним перебуванням від 22 травня 2025 року повідомляємо наступне. По-перше, відсутність відтиску печатки на підписі директора Ліцею Жарської Оксани жодним чином не впливає на чинність Договору. По-друге, щодо ідентифікації юридичної особи Позивач надає виписку з якої вбачається, що директором Ліцею №81 ім. Петра Сагайдачного ЛМР є Жарська Оксана. У пункті 2.1 Договору від 22.05.2025 року визначено місце надання послуг приміщення Ліцею за адресою: м. Львів, вул. Г. Мазепи, 1А. Таким чином, ідентифікувати юридичну особу, з якою укладено Договір, не становить жодних труднощів. По-третє, щодо оплати за Договором, повідомляють, що Адвокатом Кравченко О.О. було направлено адвокатський запит № 307 від 02.10.2025 року Директору Ліцею № 81 ім. Петра Сагайдачного ЛМР Жарській Оксані Василівні щодо того, ким саме здійснювалась оплата за вказаний інтенсив?. Просять звернути увагу суду на те, що Договір між Ліцеєм №81 ім. Петра Сагайдачного ЛМР та ОСОБА_1 був укладений належним чином 22.05.2025 року, оплата за надані послуги фактично здійснена, що підтверджує реальність правовідносин та понесені Позивачем витрати. Відсутність печатки не впливає на чинність правочину, а юридична особа, яка надавала послуги, чітко ідентифікується за договором та даними ЄДР. Посилання Відповідача на формальні недоліки є спробою уникнути виконання обов`язку щодо участі у фінансуванні додаткових витрат на дітей. Таким чином, прохання Позивача про стягнення додаткових витрат на дітей є законним, обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, тоді як заперечення Відповідача носять формальний і надуманих характер, спрямовані виключно на ухилення від обов`язку належним чином забезпечувати дітей.

Щодо сплати аліментів та заявлених Відповідачем «додаткових витрат». По-перше, долучені Відповідачем квитанції свідчать лише про виконання ним обов`язку зі сплати аліментів, визначених рішенням суду, але жодним чином не підтверджують добровільне здійснення ним додаткових витрат на дітей. Будь-які платежі із зазначенням призначення «доплата аліментів» не можуть кваліфікуватися як додаткові витрати. По-друге, із наданого самим Відповідачем розрахунку заборгованості по аліментах (довідка від 04.09.2025 року) вбачається, що у жовтні та листопаді 2024 року у нього існувала значна заборгованість у розмірі 18 000 грн, яку він згодом погашав окремими платежами. Таким чином, перекази з призначенням «доплата аліментів» свідчать виключно про сплату боргу за аліментами, а не про фінансування додаткових витрат на дітей. По-третє, Відповідач долучив ряд квитанцій на такі суми:1 145 грн від 01.09.2024 року, 800 грн від 24.03.2025 року, 900 грн від 23.04.2025 року, 259,90 грн від 15.06.2025 року, 300,50 грн від 28.07.2025 року, 220 грн, 500 грн, 100 грн, 100 грн від 27.07.2025 року, 1 300 грн від 07.08.2025 року, 500 грн від 03.08.2025 року. У жодній з цих квитанцій не зазначено конкретної підстави чи змісту платежу, отримувача зазначених платежів, а тому вони не підтверджують здійснення витрат саме на потреби дітей (лікування, розвиток здібностей чи інші цілі, передбачені ст. 185 СК України). Щодо квитанцій, які Відповідач долучає як доказ нібито здійснення додаткових витрат на дітей, слід зазначити, що в їх призначенні значиться оплата за секцію з баскетболу, а також витрати на канцелярське приладдя та пластилін. Такі витрати не можуть бути віднесені до додаткових у розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України, оскільки вони не зумовлені особливими обставинами (хвороба, каліцтво, необхідність спеціального догляду чи розвитку здібностей, що підтверджується відповідними документами). Канцелярія та пластилін належать до звичайних побутових витрат на дітей, а участь у спортивній секції, як-от баскетбол, є елементом виховання і розвитку. Долучені ж Відповідачем квитанції таким вимогам не відповідають, а отже, не можуть бути враховані судом як доказ його участі у додаткових витратах. Фактично, Відповідач намагається підмінити поняття «додаткових витрат» і представити звичайні витрати на дітей як додаткові, що є безпідставним.

Щодо твердження про те, що Відповідач безробітній зазначають наступне. На підтвердження протилежного долучають скріншоти його листування, зокрема з спільною знайомою Позивача та Відповідача, де він сам зазначає про здійснення діяльності, яка приносить дохід, але не оформлена офіційно. Так, Відповідач прямо визнає: «трохи сайтом знайомому займаюсь», «трохи допомагаю людям менеджерити контент». Це свідчить про фактичне ведення ним господарської діяльності, яка приносить прибуток, незалежно від наявності чи відсутності офіційного працевлаштування. Разом з тим, у відзиві Відповідач надає довідки за формами ОК-5 та ОК-7 і наполягає, що доходів не має. Однак надані ним документи підтверджують лише відсутність офіційно задекларованих доходів та сплати ЄСВ, але не спростовують факту отримання ним грошових коштів, що він сам визнає у власних повідомленнях.

З огляду на наведене, просять суд врахувати, що додаткові витрати на дітей, про які йдеться у позовній заяві, є законними, обґрунтованими та підтвердженими відповідними документами. Витрати на приватний садок, медичне обслуговування, індивідуальні заняття та спеціальні потреби дитини прямо відповідають вимогам ст. 185 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на утримання та розвиток дітей.

21 жовтня 2025 на адресу суду надійшли пояснення на відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 , у який просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини повністю, судові витрати покласти на Позивача. Зазначає, що ознайомившись зі змістом відповіді на відзив вважає її необґрунтованою, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Можна зробити висновок, що при виборі дошкільного навчального закладу Позивач керувалася виключно власними переконаннями та побажаннями. Також Позивач і в позовній заяві, і у відповіді на відзив ніяк не обґрунтовує, чому їй було необхідно віддавати ОСОБА_3 до дитячого садка, на який вона витрачає немалі кошти, до досягнення ним 3-х років в той час, яка сама Позивач перебувала вдома у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років - до ІНФОРМАЦІЯ_5 . враховуючи, що дитина мала проблеми зі здоров`ям та за словами Позивача потребувала особливих умов. Вказує, що на підтвердження вищезазначеного, ним було подано разом із відзивом на позовну заяву копію банківської квитанції № 219685991 від 21.05.2025 року, з якої вбачається, що ним на користь Позивача було перераховано 8 000,00 грн. з призначенням платежу «Устимові на літній шкільний табір». Та, незважаючи на це, Позивач повторно намагається стягнути з нього зазначену суму в судовому порядку. Оскільки, Позивач зазначає, що витрати на канцелярію та на спортивні секції не є додатковими витратами на дітей, то можна дійти висновку, що Позивач згодна нести відповідні витрати за рахунок сплачених ним аліментів на утримання дітей та, відповідно, Позивач не матиме жодних претензій з даного приводу на майбутнє.

Процесуальні дії суду по справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кравченко Олександри Олександрівни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кравченко О. О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладенні у позові, відповіді на відзив, просила позовні вимоги задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, 29.09.2025 на адресу суду подав заяву про розгляд справи без участі, у якій просив цивільну справу №466/8135/25 розглянути без його участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Принципом 6 Декларації прав дитини передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку його особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір`ю.

В ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що 17.09.2016 року ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ), зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , про що було зроблено відповідний актовий запис № 07 та видано Свідоцтво про шлюб Туринською сільською радою Жовківського району Львівської області.

Від цього шлюбу вони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова по справі №466/9658/24 від 26 листопада 2024 року шлюб між сторонами було розірвано. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львов від 03 грудня 2024 року було виправлено описку в рішенні Шевченківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2024 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 03 грудня 2024 року по справі № 466/9176/24 було винесено рішення про стягнення щомісячно, починаючи з 09.09.2024 року, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 4500,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) на кожну дитину окремо, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття. Усього 9000 грн на двох дітей щомісячно.

Згідно з висновком КНП Львівської обласної ради «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» від 13.12.2023 р., у ОСОБА_3 встановлено діагноз «астма неуточнена».

Згідно медичної довідки виданої МЦ «Сімейною амбулаторією Вулик-Львів» від 22.07.2025 року: встановлено, що «У зв`язку із частими обструктивними захворюваннями дихальних шляхів та частими вірусними інфекціями, в період з вересня 2024 року по даний час, дитина потребує перебування у групі з меншою кількістю дітей, індивідуального педагогічного та виховного підходу, а також контролю харчування».

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 26.08.2025 року, 28.08.2025 у ОСОБА_6 відбулась хірургічна операція з приводу грижі.

Згідно банківської квитанції № 219685991 від 21.05.2025 року ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 перерахував 8 000,00 грн. з призначенням платежу «Устимові на літній шкільний табір».

Згідно долучених відповідачем квитанцій встановлено, що він здійснював витрати на лікування обох своїх синів, а саме 1 180,00 грн. Устимові на аналізи, що підтверджується квитанцією № 3960-5C6T-0AKK-43XX від 25.08.2025; 10 000,00 грн. Устимові на операцію, що підтверджується квитанцією № 4EC9-A4P4-TB9X-2504 від 27.08.2025; 2220 грн. на аналізи та консультацію лікаря, що підтверджується чеком №126629; 830 грн. на медикаментозне лікування, профілактику та догляд від 20.09.2025; 286,80 грн. на медикаментозне лікування, профілактику та догляд від 20.09.2025.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 04.09.2025 (ВП № 77024746), проведеного Жовківським відділом Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що ОСОБА_2 добросовісно сплачує аліменти на дітей. За весь період ним було сплачено аліментів на суму 105 600,00 грн.

Відповідно до квитанції яка долучена відповідачем до відзиву на позовну заяву, підтверджується сплата додаткових витрат відповідачем на суму 57262,70 грн.

Згідно із довідкою форми ОК-5 та довідкою форми ОК-7, які були сформовані засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України ОСОБА_2 є безробітнім.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Відповідно до вимог ст. 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку сина, які потребують матеріальної допомоги. якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Як встановлено в судовому засіданні у відповідача відсутня заборгованість по аліментах. Судовим розглядом не спростовано доводів відповідача на даний час не працює. Також представником позивача у судовому засіданні визнано, що зазначені додаткові витрати, які позивач несе на дітей з відповідачем не узгоджувалось, оскільки в них неприязні відносини і вони не спілкуються.

Позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного перебування дитини у приватному садочку, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки викладенні в позові обставини справи нічим не підтверджуються, доводи позивача, якими остання обґрунтовує вимоги не стосуються визначених Законом додаткових витрат на дитину, враховуючи, що відповідач є безробітнім, у нього відсутня заборгованість по аліментах, він також несе додаткові витрати добровільно, а тому вимоги позивача є безпідставними.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, оскільки позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження свої вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували даний висновок суду.

Розподіл судових витрат:

В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 04.11.2025 року.

Суддя П. Т. Едер