С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 2-др/760/141/25
У Х В А Л А

І. Вступна частина

30 липня 2025 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду питання про постановлення ухвали про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Савенко Ірина Вікторівна та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Калашова Людмила Вікторівна.

ІІ. Описова частина

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

02 червня 2024 року до суду надійшла заява представника Відповідачки - адвоката Пилипця А.Ю. - про ухвалення додаткового рішення про компенсацію витрат на правничу допомогу.

Обгрунтовуючи свою заяву представник зазначив, що у зв`язку з перебуванням у провадженні суду справи за позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, нею було отримано послуги професійного адвоката на загальну суму в розмірі 147450,00 гривень, у зв`язку з чим на підставі ч. 5 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України просить стягнути вказану суму з Позивача.

Наполягав на тому, що дії Позивача у даній справі є необгрунтованими, а тому він має компенсувати Відповідачці витрати на правничу допомогу.

Доказами такої необгрунтованості, на думку сторони Відповідача, є сам факт повторної неявки у судове засідання. Крім того, матеріали справи також підтверджують, що Позивачем було подано завідомо безпідставний позов, спрямований на затягування реалізації Відповідачкою своїх прав на спадкування.

У судове засідання сторони не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

ІІІ. Мотивувальна частина

Ухвалою суду від 28 травня 2024 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійснимбула залишена без розгляду у зв`язку з повторною неявкою Позивача та його представника у судове засідання.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, закон пов`язує право Відповідача на відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу лише у випадку «необгрунтованих дій Позивача» (постанова Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №640/1029/18).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 грудня 2022 року у справі № 910/12184/20, зазначив, що:

- обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною четвертою статті 202, пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

- право позивача як особи, що подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з цим наявні підстави для вирішення питання щодо покладення відповідних судових витрат на позивача;

- неявка повноважного представника позивача, належно повідомленого про час і місце розгляду справи, у судове засідання у разі неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності та неповідомлення причин такої неявки можуть кваліфікуватися як необґрунтовані дії у розумінні частини п`ятої статті 130 ГПК України. При цьому саме на позивача покладається обов`язок доведення неможливості вчинення ним відповідних процесуальних дій.

Суд погоджується з Відповідачем, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню наведений правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 грудня 2022 року у справі № 910/12184/20 щодо покладення на позивача обов`язку доведення неможливості вчинення ним відповідних процесуальних дій, оскільки ЦПК України містить тотожні норми права в цій частині.

Так, Позивач, звернувшись до суду з позовом, створив Відповідачці умови, які викликали необхідність укладення нею договору про надання правничої допомоги, витрачання власного часу та коштів, подання відзиву, пояснень, заперечень; подальше залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою Позивача після перебування справи в провадженні суду протягом трьох років свідчить, що Позивач вийшов за межі дійсного змісту свого права та вчинив необґрунтовані дії, чим порушив охоронюваний законодавством баланс між сторонами спору, який має на меті забезпечення збереження майнових прав та інтересів сторони, яка потерпає від фінансових збитків.

Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2021 року у справі № 570/5535/17 (провадження № 61-6076св21) зазначив, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю потрібно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

У постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61- 17220св18) Верховний Суд зазначив, що залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами. Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Таким чином, обгрунтованим є посилання Відповідачки на необхідність забезпечення її права на стягнення судових витрат з Позивача згідно з частиною п`ятою статті 142 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Встановлено, що між ОСОБА_2 та Адвокатом Собковичем Віталієм Віталійовичем було укладено Договір про надання правової допомоги від 06.12.2022, за умовами якого адвокат зобов`язався здійснювати представництво інтересів клієнта в установах, органах, підприємствах усіх форм власності, в правоохоронних органах, в судових установах та органах державної виконавчої служби. Згідно з п. 4.2 вказаного Договору порядок розрахунків, їх форма та строк визначається сторонами відповідним додатком до цього Договору. (Том 1, а.с. 101-102)

До вказаного Договору надано копію Акту наданих послуг №1 від 20.07.2023 на суму в розмірі 10000 гривень. (Том 2, а.с. 187)

Крім того, 05 травня 2023 року Договір про надання правової допомоги був укладений ОСОБА_2 також з Адвокатським об`єднанням «Пі.Ес. Лоєрс, згідно з яким Адвокатське об`єднання зобов`язалося надати правову допомогу, а саме: представництво інтересів клієнта в установах, органах, підприємствах та організаціях усіх форм власності, в правоохоронних органах, в тому числі органах: Міністерства внутрішніх справ, прокуратури і Служби безпеки України, органах місцевого самоврядування, податкової служби, митної служби, державної виконавчої служби, перед юридичними і фізичними особами з питань пов`язаних із захистом прав і законних інтересів клієнта. Згідно з п. 3.2 Договору порядок розрахунків, їх форма та строк визначається сторонами відповідним додатком до цього договору.

Згідно з Додатком №1 до вказаного Договору від 05.05.2023 Відповідачка доручила Адвокатському об`єднанню здійснювати правову допомогу у справі №760/11987/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним. Сторони також визначили наступні тарифи за надання юридичних послуг: 3750 гривень за одну годину підготовки та подання відзиву, ознайомлення зі справою, участі у судовому засіданні. (Том 2, а.с. 81)

Додатковою угодою №1 від 03.11.2023 Сторони погодили включення до тексту Додатку №1 до Договору від 05.05.2023 п. 2.3, згідно з яким визначили, що Клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар успіху в розмірі 76000 гривень, але не менше ніж гривневий еквівалент 2000 доларів США за умови ухвалення судовим рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у справі №760/11987/22. (Том 2, а.с. 189)

Додатковою угодою №2 від 02.09.2024 Сторони погодили внесення змін до тексту Додатку №1 до Договору від 05.05.2023, згідно з яким вартість однієї години роботи адвоката збільшена до 4150,00 гривень, а гонорар успіху збільшений до 82000 гривень і обов`язок з його виплати покладений на клієнта також у випадку залишення позову без розгляду. (Том 3, а.с. 29)

До вказаного Договору Відповідачем надано копії:

-акту приймання-передачі послуг №1 від 23.05.2023 на суму 3750,00 гривень;

-акту приймання-передачі послуг №2 від 23.05.2023 на суму 18750,00 гривень;

-акту приймання-передачі послуг №3 від 30.06.2023 на суму 3750,00 гривень;

-акту приймання-передачі послуг №4 від 30.06.2023 на суму 3750,00 гривень;

-акту приймання-передачі послуг №5 від 04.03.2024 на суму 3750,00 гривень;

-акту приймання-передачі послуг №6 від 09.05.2024 на суму 3750,00 гривень;

-акту приймання-передачі послуг №7 від 27.06.2024 на суму 4150,00 гривень;

-акту приймання-передачі послуг №8 від 29.01.2025 на суму 4150,00 гривень;

-акту приймання-передачі послуг №9 від 30.05.2025 на суму 4150,00 гривень;

-акту приймання-передачі послуг №10 від 30.05.2025 на суму 82000,00 гривень.

Таким чином, Відповідачкою документально підтверджено понесення нею витрат на правничу допомогу за Договором від 06.12.2022 в розмірі 10000 гривень, а за Договором від 05.05.2023 - в розмірі 1282000 гривень (з яких 82000 гривень - так званий «гонорар успіху»).

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

В даному випадку слід зазначити, що згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком, доданим до відзиву Відповідачка зазначила, що очікує понести витрати на правничу допомогу в справі в розмірі 25000 гривень. (Том 1, а.с. 102)

Кінцева сума понесених нею витрат в п`ять разів перевищує очікуваний розмір витрат, і при цьому Відповідачкою не зазначено доказів, що витрат у такому розмірі вона не могла передбачити.

Крім того, за загальним визначенням «гонорару успіху»? - це форма оплати адвоката, яка виплачується лише у разі досягнення позитивного результату для клієнта, зазвичай у вигляді відсотка від суми позову або за домовленістю сторін. У зв`язку з цим передбачений Додатковою угодою №2 від 02.09.2024 обов`язок сплати Відповідачкою на корить Адвокатського об`єднання «гонорару успіху» у випадку залишення позову без розгляду суперечить самій природі цього поняття. Жодних виправданих підстав для взяття Відповідачкою на себе такого обов`язку Відповідачкою не зазначено.

Таким чином, є всі підстави для зменшення суми компенсації Відповідачці понесених нею витрат на правничу допомогу до суми, зазначеної у попередньому (орієнтованому) розрахунку, оскільки такий розмір компенсації буде розумним, адекватним та співмірним складності справи, кількості виготовлених адвокатом процесуальних документів та кількості судових засідань.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 137, 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалив:

1.Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 гривень.

2.Ухвала набирає чинності з дня її проголошення (складання).

3.Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення (складання).

4.Ухвала (виконавчий документ) видана 30.07.2025.

5.Строк пред`явлення до виконання - 3 роки.

6.Стягувач: ОСОБА_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Боржник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: