Справа № 539/4798/24
Провадження № 2/539/1688/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

представника відповідача адвоката Антіховича В. В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі ТОВ «ФК «Профіт Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 10 листопада 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі ПАТ «Ідея Банк»), назву якого у подальшому змінено на Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі АТ «Ідея Банк»), та ОСОБА_1 укладено договір (угоду) № С20.179.74357 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

Відповідно до умов договору (угоди) від 10 листопада 2017 року № С20.179.74357 ПАТ «Ідея Банк» відкрило ОСОБА_1 поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках договору (угоди), у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard.

В пункті 3 договору (угоди) зазначено, що ПАТ «Ідея Банк» надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах. Ліміт кредитної лінії, доступний відповідачу на момент укладення угоди, становить 6 000 грн.

Згідно з підпунктом 3.3 договору (угоди) за користування коштами кредитної лінії позичальник сплачує проценти у розмірі 24 % річних.

ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором (угодою) № С20.179.74357 про відкриття кредитної лінії виконало у повному обсязі, відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 , надавши кредитні кошти в розмірі 6 000 грн в межах кредитного ліміту. ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором (угодою) належним чином не виконав.

Станом на 19 грудня 2023 року у ОСОБА_1 перед ПАТ «Ідея Банк» виникла заборгованість за договором (угодою) від 10 листопада 2017 року № С20.179.74357 у розмірі 17 309,62 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом 5 985,06 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 11 324,56 грн.

19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» (далі ТОВ «Оптіма Факторинг») укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених договором факторингу.

Права вимоги, які клієнт відступив фактору за вказаним договором, передано в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначено в реєстрі боржників, зокрема і щодо відповідача, що підписаний сторонами зазначеного правочину у паперовому вигляді у день його укладення.

У подальшому, 22 грудня 2023 року, між ТОВ «Оптіма Факторинг» і ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняло права вимоги за договором (угодою) від 10 листопада 2017 року № С20.179.74357.

За таких обставин до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 22 грудня 2023 року відповідно до договору факторингу № 22/12-2023, перейшло право вимоги за кредитним договором (угодою) від 10 листопада 2017 року № С20.179.74357, сторонами якого є ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідач свої зобов`язання передбачені договором (угодою) від 10 листопада 2017 року № С20.179.74357 не виконав, тому перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 17 309,62 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 5 985,06 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 11 324,56 грн.

Позивач вказував, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи, становить: 3 028 грн судовий збір, 7 000 грн судові витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного ТОВ «ФК «Профіт Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 17 309,62 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 5 985,06 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 11 324,56 грн, а також суму сплаченого судового збору 3 028 грн та витрати на професійну правничу допомогу 7 000 грн.

У заяві про перегляд заочного рішення адвокат Антіхович В. В. в інтересах ОСОБА_1 вказував, що не погоджується із заявленою до стягнення сумою витрат на правничу допомогу, заявив про зменшення їх розміру. Зазначив щодо не співмірності нарахованих позивачем процентів. Сума нарахованих відсотків не є адекватною та співрозмірною сумі тіла кредиту та суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором. Проценти за користування кредитом не мають перевищувати 50 % суми кредиту, що складає (відповідно до відомостей зазначених в позовній заяві 2 992,50 грн). Самостійною підставою відмови в позові є те, що умови договору не погоджені та не підписані відповідачем. В цьому випадку, зазначені умови та правила не є частиною договору, викладені в них істотні умови договору не є частиною договору.

У відзиві на позовну заяву адвокат Антіхович В. В. зазначив, що відповідач не погоджується із заявленими витратами на правничу допомогу. Позивачем заявлені та судом стягнуто неспівмірні обставинам проценти. Позивачем нараховано проценти за користування кредитом у розмірі 11 324,56 грн. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Сума нарахованих відсотків не є адекватною та співрозмірною сумі тіла кредиту та суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором. Проценти за користування кредитом не мають перевищувати 50 % суми кредиту, що складає (відповідно до відомостей зазначених в позовній заяві 2 992,50 грн). Самостійною підставою відмови в позові є те, що умови договору не погоджені та не підписані відповідачем. В цьому випадку, зазначені умови та правила не є частиною договору, викладені в них істотні умови договору не є частиною договору.

На підставі викладеного адвокат Антіхович В. В. просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_2 подав до суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якому вказував, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу 7 000 грн, є вкрай завищеним та неспівмірним з наданими послугами. Просив зменшити розмір заявлених судових витрат ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на професійну правничу допомогу у сумі 7 000 грн у зв`язку з його неспівмірністю із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення ТОВ «ФК «Профіт Капітал» вказувало, що кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. 10 листопада 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду № С20.179.74357 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. У пункті 3 договору зазначено, що банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку (далі кредитна лінія та/або кредит) на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн (пункт 3.1 договору); ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 6 000 грн (пункт 3.2 договору); за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 24 % річних (пункт 3.3 договору). У зв`язку з неповерненням заборгованості за договорами кредиту та відповідно до довідки-розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором від 10 листопада 2017 року № С20.179.74357 станом на 19 грудня 2023 року (дата відступлення) становить 17 309,62 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом 5 985,06 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 11 324,56 грн. ОСОБА_1 належним чином не виконав свої зобов`язання та не повернув всю суму боргу разом з відсотками за користування кредитом.

У відповіді на відзив ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зазначило, що наданий відзив на позовну заяву є неаргументованим і таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Нарахування відсотків відповідачу здійснене суворо відповідно до умов кредитного договору, підписаного ОСОБА_1 ; умови договору відповідають законодавству, а відсотки та інші платежі є пропорційними та справедливими; доводи представника відповідача не підкріплені жодними доказами, а є лише суб`єктивними судженнями, що не можуть бути підставою для зменшення суми заборгованості. Заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу є співмірною із витратами адвоката на супроводження цієї справи. Сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката була обґрунтована і підтверджена договорами та актами виконаних робіт, які були надані до суду раніше. Всі твердження відповідача без належного обґрунтування суперечать принципам справедливого судового розгляду та порушують права ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Усі умови кредитного договору були підписані особисто відповідачем, що підтверджується його підписами на документах, доданих до позовної заяви. Це свідчить про повну обізнаність ОСОБА_1 з умовами договору, з його правами та обов`язками і про його згоду на всі умови, включно з порядком нарахування відсотків. Відповідач не може посилатися на те, що умови та правила не є частиною договору, оскільки він їх підписав. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» діє як правонаступник первісного кредитора і подає позовну заяву на підставі договору факторингу № 22/12-2023.

Рух справи

Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 грудня 2024 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» заборгованість за угодою від 10 листопада 2017 року № С20.179.74357 у розмірі 17 309,62 грн, судовий збір 3 028 грн, витрати на правничу допомогу 3 000 грн.

30 червня 2025 року представник відповідача адвокат Антіхович В. В. подав заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 липня 2025 року прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Антіховича В. В. про перегляд заочного рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 грудня 2024 року.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 липня 2025 року скасовано заочне рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 грудня 2024 року, призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні на 26 серпня 2025 року.

До суду від представника ОСОБА_1 адвоката Антіховича В. В. 13 серпня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву разом із клопотанням про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та клопотанням про витребування оригіналів поданих доказів.

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 14 серпня 2025 року подало до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення.

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 21 серпня 2025 року подало до суду відповідь на відзив.

Адвокат Антіхович В. В. 26 серпня 2025 року звернувся до суду із заявою про відкладення судового засідання. Вказане клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 10 вересня 2025 року.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 вересня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, відкладено розгляд справи на 29 вересня 2025 року.

На виконання вимог вказаної ухвали ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 16 вересня 2025 року подало до суду заяву та витребувані докази.

Адвокат Антіхович В. В. 29 вересня 2025 року звернувся до суду із заявою про відкладення судового засідання. 29 вересня 2025 року судове засідання відкладено на 15 жовтня 2025 року, а у подальшому на 24 жовтня 2025 року.

Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 30 жовтня 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що 10 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Ідея Банк» із заявою № С20.179.74357 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку.

Згідно з паспортом споживчого кредиту від 10 листопада 2017 року, який підписаний відповідачем, між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 узгоджено умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: суму кредитного ліміту: 1 000 200 000 грн, строк кредитування 12 місяців, мета отримання кредиту споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту кредитна лінія на поточний рахунок споживача, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів. Інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, а саме: процентна ставка, відсотків річних 24 %, тип процентної ставки фіксована, плата за обслуговування 4 %, загальні витрати за кредитом 581,70 грн. Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: пеня за кожен день прострочки на прострочену суму в розмірі 0,15 % в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65 % в період прострочення оплати з 61 календарного дня, штрафи 50 грн за порушення термінів погашення сплати обов`язкового мінімального платежу, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 72 %.

ОСОБА_1 ознайомився з тарифами на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів банку, що підтверджується його підписом.

10 листопада 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду № С20.179.74357 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Вказаний договір підписаний відповідачем.

За змістом пункту 2 угоди № С20.179.74357 ПАТ «Ідея Банк» відкрило відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard.

Відповідно до підпункту 3.2 угоди № С20.179.74357 ліміт кредитної лінії, доступний відповідачу на момент укладення угоди, становить 6 000 грн.

Згідно з підпунктом 3.3 угоди № С20.179.74357 процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24 % річних.

У пункті 4 угоди № С20.179.74357 визначені умови повернення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою.

Відповідно до підпункту 5.1 угоди № С20.179.74357 ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами договору (угоди), що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний.

З наданої позивачем виписки по рахунку відповідача вбачається, що останній користувався кредитними коштами, здійснював часткове погашення за кредитом.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 08 листопада 2018 року № С20.179.74357 станом на 19 грудня 2023 року заборгованість останнього перед кредитором становить 17 309,62 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 5 985,06 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 11 324,56 грн.

19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору.

ТОВ «Оптіма Факторинг» здійснено оплату первісному кредитору за договором факторингу № 19/12-2023, що підтверджується платіжною інструкцією від 20 грудня 2023 року № 45.

Відповідно до реєстру боржників від 19 грудня 2023 року № 2 ТОВ «Оптіма Факторинг» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 17 309,62 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 5 985,06 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 11 324,56 грн.

22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» і ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняло права вимоги за договором (угодою) від 10 листопада 2017 року № С20.179.74357 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. За таких обставин до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 22 грудня 2023 року, відповідно до договору факторингу № 12/90 перейшло право вимоги за договором (угодою) від 10 листопада 2017 року № С20.179.74357 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, укладеної між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» здійснено оплату ТОВ «Оптіма Факторинг» за договором факторингу № 22/12-2023, що підтверджується платіжною інструкцією від 26 грудня 2023 року № 376.

Відповідно до реєстру боржників від 22 грудня 2023 року № 2 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 17 309,62 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 5 985,06 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 11 324,56 грн.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за угодою від 10 листопада 2017 року № С20.179.74357 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки не погашена, станом на 19 грудня 2023 року складає 17 309,62 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 5 985,06 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 11 324,56 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Зібраними у справі доказами підтверджено, що угода № С20.179.74357 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, паспорт споживчого кредиту, за якими позивач заявив вимоги у цій справі, укладені сторонами вказаних правочинів у паперовому вигляді з використанням підпису ОСОБА_1 . Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять.

Водночас не заслуговують на увагу доводи адвоката Антіховича В. В., що відповідач не підписував договір, за яким заявлено вимоги у цій справі, оскільки до суду подано документи (угода С20.179.74357 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 10 листопада 2017 року, паспорт споживчого кредиту від 10 листопада 2017 року, заява № С20.179.74357 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підписку та відтиску печатки банку від 10 листопада 2017 року, згода фізичної особи суб`єкта кредитної історії від 10 листопада 2017 року, заява про розмір щомісячного доходу від 10 листопада 2017 року тощо), на яких стоїть підпис позичальника. Судом роз`яснено право заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з метою підтвердження доводів щодо не підписання зазначених документів, проте представник відповідача на запитання суду повідомив, що не буде заявляти клопотання про призначення вказаної експертизи.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що угода укладена з дотриманням вимог закону.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладаючи угоду № С20.179.74357 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідач повинен був достовірно знати про умови та про наслідки невиконання ним умов цієї угоди, підписавши, він погодився з її умовами та взяв на себе зобов`язання, які передбачені указаним правочином.

Відповідно до розрахунку відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у розмірі 17 309,62 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 5 985,06 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 11 324,56 грн.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає (стаття 1077 ЦК України).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (стаття 1078 ЦК України).

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за угодою № С20.179.74357 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

На підтвердження обставин набуття ТОВ «ФК «Профіт Капітал» права вимоги за кредитним зобов`язаннями у цій справі до суду подано договір факторингу від 19 грудня 2023 року № 19/12-2023 (том 1 а. с. 4349, 202208), друкований реєстр боржників від 19 грудня 2023 року № 2 (том 1 а. с. 5052, 209221), платіжну інструкцію від 20 грудня 2023 року № 45 (том 1 а. с. 53), договір факторингу від 22 грудня 2023 року № 22/12-2023 (том 1 а. с. 5559, 222226), друкований реєстр боржників від 22 грудня 2023 року № 2 (том 1 а. с. 6062, 227239), платіжну інструкцію від 26 грудня 2023 року № 376 (том 1 а. с. 63).

З огляду на викладене безпідставними є доводи представника відповідача, що позивач не довів обставин щодо набуття права вимоги за угодою від 10 листопада 2017 року № С20.179.74357.

Як зазначено вище, угода № С20.179.74357 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму (ліміт) кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки тощо.

Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав угоду № С20.179.74357 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача у повному обсязі не повернув, тому ТОВ «ФК «Профіт Капітал» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості.

Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення вказаної угоди та розміру заборгованості за кредитом.

Водночас не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заявлених у справи вимог доводи представника відповідача, що позивачем не подано до суду оригіналів документів, на підставі яких виникло кредитне зобов`язання.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наявні у справі докази, а саме копії: угоди С20.179.74357 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 10 листопада 2017 року (том 1 а. с. 6,7, 189), паспорту споживчого кредиту від 10 листопада 2017 року (том 1 а. с. 8, 9, 190), тарифів на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів банку (том 1 а. с. 10, 11, 191), заяви № С20.179.74357 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підписку та відтиску печатки банку від 10 листопада 2017 року (том 1 а. с. 12, 192), згоди фізичної особи суб`єкта кредитної історії від 10 листопада 2017 року (том 1 а. с. 13, 193), заяви про розмір щомісячного доходу від 10 листопада 2017 року (том 1 а. с. 14, 196), заяви № С20.179.74357 від 10 листопада 2017 року на приєднання до договору добровільного страхування життя (том 1 а. с. 15, 195), заяви від 10 листопада 2017 року (том 1 а. с. 16, 194), виписка по рахунку відповідача за період з 10 листопада 2017 року до 19 грудня 2023 року (том 1 а. с. 1733, 197201) у сукупності підтверджують отримання відповідачем та користування ним протягом тривалого часу кредитними коштами, а також часткове погашення заборгованості.

Тягар доказування факту неотримання коштів та непідписання договору за наявності вказаних доказів покладено саме на відповідача, який у підтвердження своїх доводів не подав суду належних та допустимих доказів, не заявив клопотання про проведення почеркознавчої експертизи з метою спростування свого підпису на зазначених документах.

Долучена у справу виписка по рахунку та інші докази у сукупності підтверджують, що відповідач тривалий час активно користувався кредитними коштами і частково погашав заборгованість, тому не можуть бути підставою для відмови у позові доводи адвоката Антіховича В. В., що ОСОБА_1 не пам`ятає сам факт отримання кредитних коштів та підписання кредитного договору (угоди від 10 листопада 2017 року № С20.179.74357) та інших документів, які передували укладенню такого договору.

Порушень порядку надання і отримання доказів у суді не встановлено, у суду не було сумніву щодо відповідності паперової копії доказу оригіналу. Вказане свідчить про відсутність підстав для дослідження оригіналу поданих позивачем доказів за наявності в матеріалах справи паперових копій цих доказів та за відсутності обґрунтованих сумнівів у їх відповідності оригіналу.

Представник відповідача усупереч норм процесуального права, заперечуючи факти укладення кредитного договору та отримання коштів за кредитним договором, стверджуючи про неналежність поданих позивачем доказів, не надав суду жодного доказу на спростовування обставин, якими обґрунтований позов, тобто позиція відповідача, по суті, є безпідставним запереченням фактів. Відповідач не був позбавлений можливості особисто отримати у банківській установі виписку по своєму картковому рахунку для спростування факту отримання коштів тощо.

Доводи представника відповідача, що надана позивачем виписка з рахунку відповідача не може підтверджувати наявність заборгованості за кредитним договором, не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються релевантною практикою суду касаційної інстанції, зокрема, викладеною у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2025 року у справі № 280/1099/19 про те, що «банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Натомість боржник не позбавлений права спростувати зазначені у виписці операції, надавши суду відповідні розрахункові документи».

Відповідач та його представник не подали до суду відповідні розрахункові документи, зазначені у поданій позивачем виписці операції.

Отже, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання угоди, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених ним умовах та не виконання останнім свого обов`язку по своєчасному поверненню кредитних коштів.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Разом з тим презумпцію правомірності укладеного кредитного договору (угоди від 10 листопада 2017 року № С20.179.74357) під час розгляду справи відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.

Позивач довів, що в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладеного договору факторингу набув право вимоги до відповідача.

Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача щодо необхідності зменшення нарахованих позивачем відсотків за кредитним зобов`язанням до 50 % суми кредиту, що складає 2 992,50 грн, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо несправедливих умов нарахування розміру відсотків. Погоджена сторонами угоди № С20.179.74357 процентна ставка у розмірі 24 % річних не свідчить, що первісний кредитор як фінансова установа, скориставшись необізнаністю відповідача, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.

З досліджених в судовому засіданні доказів та розрахунку заборгованості, який не спростовано належними та допустимими доказами (відповідач власного розрахунку не надав), встановлено, що свої зобов`язання за угодою відповідач не виконав належним чином та має непогашену заборгованість перед позивачем у розмірі 17 309,62 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 5 985,06 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 11 324,56 грн.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша статті 259 ЦПК України).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Щодо розподілу судових витрат

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 753/25081/21).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи.

До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року № 02-24, додаткову угоду № 1/1 до договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01 липня 2024 року, наказ про прийняття на роботу від 28 червня 2024 року, довіреність від 26 березня 2024 року, акт № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 01 липня 2024 року.

В акті наданої правової допомоги зазначено: проведення консультації з клієнтом, здійснено вивчення документів та підготовлено проект позовної заяви для направлення до суду 7 000 грн.

Представник позивача у судові засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача подав до суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якому вказував, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу 7 000 грн, є вкрай завищеним та неспівмірним з наданими послугами. Просив зменшити розмір заявлених судових витрат ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на професійну правничу допомогу у сумі 7 000 грн у зв`язку з його неспівмірністю із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 717/1699/22).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, надав оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів у їх сукупності, врахував характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, її складності та значимості дій адвоката у справі, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 3 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за угодою від 10 листопада 2017 року № С20.179.74357 у розмірі 17 309 (сімнадцять тисяч триста дев`ять) гривень 62 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (місцезнаходження: 04071, місто Київ, вулиця Набержно-Лугова, 8; ).

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя М. М. Пилипчук