Справа № 203/7164/24
Провадження № 2/0203/570/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Іваницької І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кочевської В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на свою користь відшкодування матеріальної шкоди в сумі 25 509,40 грн та витрат зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 1 211,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 17.02.2024 з вини третьої особи ОСОБА_2 , автомобілю Мazda, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є позивач, завдані механічні пошкодження. Страховиком третьої особи на момент вчинення ДТП було ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», до якого позивач звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідь на заяву про виплату страхового відшкодування позивачем не отримана. Розмір заявленої до стягнення матеріальної шкоди обґрунтований наданим ТОВ «АВТО ІМПУЛЬС ВОСТОК» рахунком №563 від 26.03.2024 на суму 25 509,40 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2024 для вирішення справи визначено головуючого суддю Іваницьку І.В.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі №203/7164/24, який визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

04.01.2025 від ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Поданий відзив на позовну заяву обґрунтований наступним:

-у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи;

-згідно звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу складає 12 737,44 грн з ПДВ;

-страховик визнав свої зобов`язання за полісом №ЕР.214897555 та сплатив позивачу двома платежами страхове відшкодування в загальній сумі 8 967,87 грн (без урахування ПДВ у сумі 1 169,57 грн та франшизи в сумі 2 600,00 грн);

-наданий позивачем на обґрунтування позовних вимог рахунок №563 від 26.03.2024 не є належним до допустимим доказом вартості матеріального збитку, оскільки таким доказом може бути лише звіт/експертиза.

30.01.2025 представником позивача до суду подана заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з позивача в якості відшкодування завданої майнової шкоди фактично витрачені грошові кошти на ремонт транспортного засобу в сумі 17 983,97 грн.

Подана заява обґрунтована тим, що позивач отримав від відповідача лише грошові кошти відповідно до платіжної інструкції №0133471 від 03.01.2025 в сумі 1 560,03 грн; позивач не є клієнтом АТ «Райффайзен Банк» та кошти відповідно до платіжної інструкції від 28.02.2024 №00112669 не отримував; згідно з актом виконаних робіт від 23.01.2025, виданим ФОП ОСОБА_3 , сума оплачених ремонтних робіт складає 19 544,00 грн, тому, з урахуванням частково сплачених відповідачем грошових коштів у сумі 1 560,03 грн, ціна позову складає 17 983,97 грн.

30.01.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, яка за своїм змістом дублює позицію, викладену в заяві про уточнення позовних вимог. Також представник позивача звернув увагу на позицію, викладену 06.07.2018 Верховним Судом у справі №924/675/17.

04.02.2025 від ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких позивач зазначив, що з огляду на надані заявником документи під час звернення 22.01.2024 з заявою через чат-бот pzubot Telegram, з урахуванням п. 14 Оферти щодо оформлення заяви на виплату страхового відшкодування/страхової виплати в електронній формі, страховик 28.02.2024 здійснив виплату страхового відшкодування за допомогою платіжної системи «Raiffeisen Express» (за інформацією банку потерпіла особа до теперішнього часу кошти не отримала); наданий позивачем акт виконаних робіт від 23.01.2025 на суму 19 544,00 грн не є належним та допустимим доказом визначення розміру заподіяної шкоди.

04.02.2025 від ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до суду надійшла відповідь на заяву про уточнення позовних вимог, в якій відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, наведених раніше.

Учасники справи в судове засідання 22.09.2025 не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для частково задоволення позовних вимог з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 17.01.2024 о 10.30 год у м. Дніпрі на вул. Довільна, електроопора №6, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом здійснив зіткнення з транспортним засобом Мazda, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2024 у справі №203/568/24, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн, стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн.

На момент ДТП цивільно правова відповідальність власника автомобіля Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі полісу № ЕР.214897555.

Як зазначає відповідач, 22.01.2024 від ОСОБА_1 (власника автомобіля Мazda, д.н.з. НОМЕР_1 ) надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду через чат-бот pzubot Telegram.

05.02.2024 було проведено огляд пошкодженого майна та складено протокол технічного огляду КТЗ.

У подальшому страховик, з метою визначення розміру шкоди, заподіяної у зв`язку з пошкодженням автомобіля Мazda, д.н.з. НОМЕР_1 , звернувся до оцінювача.

За результатами проведеного дослідження, 23.12.2024 складено Звіт №1067-24 SOS_-42 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, згідно з яким вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу складає 12 737,44 грн з ПДВ.

Згідно зі страховим актом №37383/1 позивачу нараховано до виплати 7 400,00 грн, які відповідачем згідно платіжної інструкції №00112669 від 28.02.2024 перераховано за допомогою платіжної системи «Raiffeisen Express» (позивачем ці кошти не отримані).

Не погодившись з сумою страхового відшкодування в розмірі 7 400,00 грн, позивач звернувся до відповідача із заявою (б/н, б/д), в якій зазначив, що сума витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом його транспортного засобу, відповідно до рахунку ТОВ «АВТО ІМПУЛЬС ВОСТОК» №563 від 26.03.2024 складає 25 509,60 грн, просив здійснити виплату на зазначений ним рахунок в АТ КБ «ПриватБанк».

29.04.2024 відповідачем надано відповідь на цю заяву, в якій зазначено, що наданий позивачем рахунок не може бути прийнятий за основу при визначенні розміру страхового відшкодування, оскільки страхова компанія відшкодовує у встановленому законом поряду оцінену шкоду.

Згідно зі страховим актом №37383/2 позивачу нараховано до виплати 1 567,87 грн, які відповідачем згідно платіжної інструкції №00133471 від 03.01.2025 перераховано на рахунок позивача в АТ КБ «ПриватБанк» (позивачем отримано 1 560,03 грн).

Під час розгляду справи в суді позивачем надано акт виконаних робіт № КН00000063 від 23.01.2025 на суму 19 544,00 грн, підписаний з ФОП ОСОБА_3 . З урахуванням цього акту, на якому міститься відтиск штампу «сплачено», отриманих від відповідача коштів (1 560,03 грн), позивач, просить стягнути з відповідача на свою користь 17 983,97 грн.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( в редакції, чинній на час ДТП, надалі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За змістом статті 22, 1166, 1192 ЦК України, шкода відшкодовується в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час розгляду справи № 760/6034/16-ц (постанова від 15.02.2023) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Всебічність та повнота, зокрема, передбачають з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 89 ЦПК України, щодо відсутності у будь-якого доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Крім того, Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Як було встановлено судом, відповідачем були здійснені виплати позивачу на підставі звіту №1067-24 SOS_-42 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, від 23.12.2024, який складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 .

Позивач стверджує, що ним проведений ремонт транспортного засобу, що підтверджується актом виконаних робіт від 23.01.2025, виданим ФОП ОСОБА_3 , сума оплачених ремонтних робіт складає 19 544,00 грн.

Оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що підстави вважати наданий позивачем акт виконаних робіт від 23.12.2024 належним доказом оціненої у встановленому Законом порядку шкоди, на підставі якого у відповідача виник обов`язок здійснити страхове відшкодування, відсутні.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем не надано первинного документу в розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», який би підтверджував оплату виконаних робіт, та обґрунтованих заперечень з приводу поданого відповідачем звіту.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що страховиком правильно визначена сума страхового відшкодування, яка становить 8 967,87 грн (12 737,44 (вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу) 2 600,00 грн (франшиза) 1 169, 57 грн (сума податку на додану вартість)).

З матеріалів справи вбачається, що зазначену суму відповідачем було перераховано відповідачу двома платежами: 28.02.2024 відповідно до платіжної інструкції №00112669 від 28.02.2024 на суму 7 400,00 грн (на рахунок отримувача в АТ «Райффайзен Банк») та 03.01.2025 відповідно до платіжної інструкції №00133471 від 03.01.2025 на суму 1 567,87 грн (на рахунок позивача в АТ КБ «Приватбанк»).

Позивач підтвердив, що отримав від відповідача в АТ КБ «Приватбанк» відповідно до платіжної інструкції №00133471 від 03.01.2025 кошти, однак в меншій в сумі - 1 560,03 грн, на підтвердження чого ним надана інформація про зарахування коштів; щодо коштів, які були перераховані на рахунок отримувача в АТ «Райффайзен Банк», позивач зазначив, що не має відкритих рахунків у цьому банку та кошти не отримував.

У запереченнях на відповідь на відзив від 04.02.2025 відповідачем зазначено, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду надійшло від ОСОБА_1 22.01.2024 через чат-бот pzubot в месенджері Telegram.

Відповідно до п. 14 Оферти щодо оформлення заяви на виплату страхового відшкодування/страхової виплати в електронній формі та подання документів, необхідних для здійснення страхового відшкодування/страхової виплати за допомогою чат-боту pzubot в месенджері Telegram Заявник надає добровільну та беззаперечну згоду на здійснення Страховиком виплати страхового відшкодування/страхової виплати зідно з одним з обраних варіантів у чат-бот:

(і) за повними та коректними банківськими реквізитами / IBAN, наданими Заявником за допомогою чат-боту або інших інформаційно-телекомунікаційних систем Страховика / партнерів Страховика (Заявник ознайомлений і згоден зі сплатою ним комісії на умовах банку отримувача визначеного Заявником);

(іі) за ІПН / номером ID карти / серією та номером паспорту Заявника за допомогою платіжної системи «Raiffeisen Express», в разі відсутності банківських реквізитів (Заявник ознайомлений і згоден зі сплатою ним комісії на умовах банку https://raiffeisen.ua/storage/files/re-tariff-ukr.pdf ).

Якщо надані Заявником банківські реквізити неповні або некоректні, або належать третій особі, або у випадку повернення платежу банком отримувачем, Заявник уповноважує Страховика виплатити страхове відшкодування/страхову виплату за допомогою платіжної системи «Raiffeisen Express».

З огляду на надані Заявником документи під час звернення із заявою через чат-бот pzubot в месенджері Telegram, страховик 28.02.2024 здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 7 400,00 грн за допомогою платіжної системи «Raiffeisen Express». Згідно з отриманої інформації з банку, потерпіла особа до теперішнього часу кошти не отримала.

З матеріалів справи вбачається, що ані позивачем, ані відповідачем звернення від 22.01.2024 через чат-бот pzubot в месенджері Telegram та обрання варіанту виплат страхового відшкодування не надано. Разом з тим, до позовної заяви позивачем надано роздруківку скріншотів переписки з відповідачем, дослідивши які суд приходить до висновку, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду надійшло від ОСОБА_1 до відповідача саме через чат-бот pzubot в месенджері Telegram.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 633 Цивільного Кодексу України, публічний договір - це договір, в якому одна сторона взяла на себе обов`язок здійснювати надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачі.

Публічна оферта - пропозиція суб`єкта господарювання, адресована будь-якій особі у відповідності зі статтею 633 Цивільного кодексу України, спрямована невизначеному колу осіб, укласти з ним договір про надання послуги на умовах, що містяться в публічній оферті.

Наданий відповідачем публічний договір (оферта щодо оформлення заяви на виплату страхового відшкодування/страхової виплати в електронній формі та подання документів, необхідних для здійснення страхового відшкодування/ страхової виплати за допомогою чт-боту pzubot в месенджері Telegram) розміщений на сайті відповідача в мережі Інтернет.

Дослідивши п.п. 4, 5 публічної оферти та зміст переписки через чат-бот pzubot в месенджері Telegram, наданої позивачем, суд доходить до висновку про акцептування позивачем оферти, отже про прийняття умов публічного договору.

Доказів обрання варіанту оплати страхового відшкодування відповідно до п. 14 (і) публічного договору за повними та коректними банківськими реквізитами позивачем не надано. Відповідачем виплачено страхове відшкодування в сумі 7 400,00 грн за допомогою платіжної системи «Raiffeisen Express» відповідно до п. 14 (іі) та позивач не позбавлений права їх отримати. Підстави стверджувати про порушення відповідачем умов укладеного публічного договору відсутні.

У подальшому, коли позивачем в письмовому вигляді було подано відповідачу заяву із зазначенням банківських рахунків, решта суми страхового відшкодування (1 567,87 грн) перерахована на рахунок позивача в АТ КБ «Приватбанк».

При цьому суд звертає увагу, що згідно зазначених умов укладеного публічного договору позивач погодився із сплатою ним комісії на умовах банку отримувача, тому сума отриманих позивачем коштів становила менше ніж перерахована відповідачем.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви покладаються на позивача.

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 139, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне текст рішення, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді та в подальшому перебуванням на навчанні в НШСУ, складений 20.10.2025.

Суддя І.В. Іваницька