Справа № 464/6638/25
пр.№ 2/464/2854/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

з участю секретаря судових засідань БРИНОШ А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 серпня 2024 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції, актовий запис №2263.

Позов мотивує тим, що перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому дітей не мають. На даний час шлюбні відносини припинені, не проживають разом протягом року, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, повага та почуття любові. Подальше спільне життя є неможливим, суперечить інтересам кожного з подружжя. Підставою розірвання шлюбу є нездолані розбіжності в поглядах на сімейне життя, відсутність спільних інтересів, цінностей, емоційної близькості. Просить позов задоволити.

Сторони у судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов. Однак сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідач, зокрема, підтримав позовні вимоги та просив такі задоволити.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 03 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до озгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено до судового розгляду на 22 жовтня 2025 року.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено до 05 листопада 2025 року, у зв`язку з неявкою сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Як вбачаєть`ся з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 сторони зареєстрували шлюб 24 серпня 2024 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції, актовий запис №2263.

У сторін спільних дітей немає.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки через різне відношення до інституту сім`ї, внаслідок яких втрачено почуття любові, поваги у подружжя, припинено подружні стосунки, не ведеться спільне господарство, шлюб існує формально.

Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Положення ст.24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.

Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «Приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява N 44647/98).

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Матеріалами справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і відновлювати позивачка такі наміру не має.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки такий носить виключно формальний характер.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позивачці необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідачку необхідно покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.258, 259, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_5 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 24 серпня 2024 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції, актовий запис №2263.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , судові витрати в розмірі 605 грн. 60 коп.

Повернути ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 05 листопада 2025 року.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК

Беспальок О. А.