Провадження № 2/582/250/25
Справа № 582/1236/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2025 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Жмурченка В.Д.,

за участю секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Недригайлівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку (А-1) загальною площею 98 м2, житловою площею 60,9 м2, веранди (а); літньої кухні (Б); сарай (Б1); погріб (ПГ); прибудова (б); вбиральня (У); ворота з хвірткою (№ 1); огорожа (№ 4), за набувальною давністю.

Позовна заява обґрунтована тим, що у 25.11.1988 ОСОБА_2 отримала Ордер на жиле приміщення № 134, який надавав їй право зайняти жиле приміщення площею 59,7 кв. м. в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . З 25.11.1988 позивач відкрито користується цим будинком, утримує його, здійснює ремонтні роботи та сплачує рахунки за використану електроенергію та газопостачання, тим самим продовжує добросовістно, безперервно та відкрито користуватись цим нерухомим майном. На даний час вирішити питання про набуття права власності за позивачем на житловий будинок можливо тільки в судовому порядку, що і стало підставою для звернення до суду.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, у своїй позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник Недригайлівської селищної ради Роменського району Сумської області, відповідача по справі, у підготовче судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить суд здійснювати розгляд справи без його участі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Недригайлів Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

03 вересня 1977 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 та змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 10).

Під час спільного проживанні у шлюбі у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 народилися діти: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер в селі Великий Раковець Іршавського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 11).

Наказом № 6 від 27 січня 1987 року ОСОБА_2 була прийнята на посаду прибиральниці до хлібокомбінату Недригайлівської районної спілки споживчих товариств, що підтверджується відповідним архівним витягом (а.с. 14).

25 листопада 1988 року я, позивач отримала Ордер на жиле приміщення № 134, який надавав їй право зайняти жиле приміщення площею 59,7 кв. м. в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

18 березня 2000 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_11 і змінила прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_12 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с. 12) .

Наказом № 59 від 01 жовтня 2007 року ОСОБА_1 була звільнена з хлібокомбінату Недригайлівської РСС в зв`язку з банкрутством підприємства, згідно ст. 40 п.1 КЗпП України, що підтверджується відповідним архівним витягом (а.с. 14).

03 грудня 2013 року була припинена державна реєстрація юридичної особи Недригайлівської районної спілки споживчих товариств у зв`язку з визнанням її банкрутом, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 30-33).

Згідно довідки Недригайлівської селищної ради Роменського району Сумської області № 596 від 30.07.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з 1988 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 50).

З 1988 року позивач відкрито користується житловим будинком, що знаходяться в АДРЕСА_2 , утримує його, здійснює ремонтні роботи та сплачує рахунки за використану електроенергію та газопостачання, тим самим продовжує добросовістно, безперервно та відкрито користуватись цим нерухомим майном.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння як ознаки набувальної давності за статтею 344 ЦКУкраїни, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений в тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного документа, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування положень частини першої статті 344 ЦК України.

Відповідно до даних технічного паспорту, виготовленого 07.10.2022 КП "Сумське міське бюро технічної інвентаризації", до складу нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 входить: житловий будинок (А-1) загальною площею 98 м2, житловою площею 60,9 м2, веранда (а); літня кухня (Б); сарай (Б1); погріб (ПГ); прибудова (б); вбиральня (У); ворота з хвірткою (№ 1); огорожа (№ 4), (а.с. 16-20).

Зазначені факти указують на те, що позивач ОСОБА_1 добросовісно заволоділа житловим будинком садибного типу, що розташований в АДРЕСА_1 , продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років, на зазначене майно не претендують інші особи, а у позивача відсутній юридичний документ на вказане нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що право позивача підлягає захисту в обраний нею спосіб - на підставі частини першої статті 344 ЦК України, та за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок садибного типу, що розташований в АДРЕСА_1 , згідно технічного паспорта.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Недригайлівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку (А-1) загальною площею 98 м2, житловою площею 60,9 м2, веранди (а); літньої кухні (Б); сарай (Б1); погріб (ПГ); прибудови (б); вбиральні (У); воріт з хвірткою (№ 1); огорожі (№ 4), за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, до Сумського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко