КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30 травня 2025 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року позивач ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до Подільського районного суду міста Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог, з урахуванням їх уточнення, позивач зазначав, що 15.11.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 461368-КС-005 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Бізнес Позика» 15.11.2023 направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 461368-КС-005 про надання кредиту, а ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 461368-КС-005 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 52 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника.

Крім того, 18.11.2023 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 461368-КС-005 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 23 000, 00 грн.

Також, 10.01.2024 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 461368-КС-005 про надання кредиту, відповідно до умов Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 2.7 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «термін дії договору: до 21.08.2024.

Однак, відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, тому у боржника станом на 03.11.2024 утворилась заборгованість в розмірі 206 519,99 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 69 904,39 грн, суми прострочених платежів по процентах - 136 615,60 грн, суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути вказану заборгованість із відповідачки на свою користь.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12.12.2024 цивільну справу № 758/15046/24 передано до Деснянського районного суду міста Києва за підсудністю.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 30 травня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 461368-КС-005 від 15.11.2023 у розмірі 69 904,39 грн та судовий збір в сумі 838,85 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивачТОВ «Бізнес Позика»подавапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невстановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30 травня 2025 року в оскаржуваній частині скасувати, увалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» суму прострочених платежів за процентами у розмірі 136 615,60 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, щофакт укладення між сторонами договору із визначенням усіх його істотних умов, зокрема, і розміру відсотків за користування кредитними коштами, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Вказує, що графік платежів автоматично відображався в інформаційно-телекомунікаційній системі в особистому кабінету позичальника на веб-сайті ТОВ «Бізнес Позика». ТОВ «Бізнес Позика» не має доступу до особистого кабінету позичальника, тому не може надати такий оновлений графік платежів у вигляді доказу, який би підтверджував вручення/ознайомлення Відповідача із таким графіком.

Разом з цим, зазначає, що це не звільняє відповідачку від обов`язку сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у відповідності до положень договору і не перетворює надані в користування кредитні кошти в безпроцентну позику.

Наголошує, що нараховані позивачем на підставі умов договору відсотки відображені у доданому до позовної заяви розрахунку, в той час як відповідачка власного розрахунку заборгованості за відсотками не надала, розрахунку позивача не спростувала.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідачки ОСОБА_1 до суду не надходив.

В судовому засіданні в апеляційному суді взялаучасть відповідачка ОСОБА_1 , яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд апеляційної інстанції визнав за можливе, розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Встановлено, що 15.11.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 461368-КС-005 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Договір № 461368-КС-005 про надання кредиту від 15.11.2023 підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5980.

Згідно з п. 2.1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 52000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

Пунктами 2.3 - 2.11 кредитного договору визначено: строк, на який надається кредит - 24 тижнів; стандартна процентна ставка за кредитом - в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом - в день 1,15066347, фіксована; комісія за надання кредиту - 7800,00 грн; загальний розмір наданого Кредиту - 52000,00 грн; термін дії договору - до 01.05.2024; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 135240,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9183,82 процентів; дата видачі кредиту - 15.11.2023; дата повернення кредиту - 01.05.2024.

18.11.2023 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 461368-КС-005 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якої ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 23 000.00 грн.

10.01.2024 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 461368-КС-005 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 2.7 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 21.08.2024»

Відповідно до п. 3.2.2 договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком платежів, що наведений в п. 3.2.3 та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка за кредитом, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та Додатку №1 до договору, та до закінчення строку дії договору.

Згідно з п. 7.12 кредитного договору спосіб перерахування позичальнику кредиту: в безготівковій формі, шляхом переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 Договору.

Перерахування відповідачці на банківську картку грошових коштів 15.11.2023 у сумі 52000,00 грн та 23000,00 грн підтверджується довідкою від 11.01.2024 та випискою по особовому рахунку відповідачки та не заперечується самою відповідачкою, про що вказано у відзиві на позовну заяву.

Отже, ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачці ОСОБА_1 грошові кошти сукупно в розмірі 75000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 .

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить кредитний договір, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до умов Кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Договором визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТОВ «Бізнес позика» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит.

Розміщений в особистому кабінеті позичальника проект кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Бізнес позика» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Бізнес позика» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Бізнес позика» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Бізнес позика» через веб-сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер позикодавця. Після укладення кредитний договір розміщуються в особистому кабінеті позичальника.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем ТОВ «Бізнес позика» доведено факт укладення 15.11.2023 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачкою ОСОБА_1 договору про надання кредиту № 461368-КС-005, додаткової угоди та виникнення у відповідачки кредитних зобов`язань.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначено, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачці кредит у сумі 75000,00 грн. Натомість, відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов`язання щодо повернення кредиту.

Зважаючи на те, що доказів на погашення відповідачкою заборгованості за тілом кредиту у сумі 69904,39 грн матеріали справи не містять, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимога про стягнення вказаних коштів є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з цим, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення відсотків за кредитним договором, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач не надав суду докази формування оновленого графіку платежів та розміщення такого графіку в особистому кабінеті позичальника згідно п. 3.2.4 договору № 461368 -КС-005 про надання кредиту від 15.11.2023.

Відсутність в матеріалах справи інформації щодо дати здійснення оплат відповідачкою на виконання умов договору № 461368 -КС-005 про надання кредиту від 15.11.2023, суд позбавлений можливості здійснити самостійний розрахунок заборгованості по процентах за користування кредитними коштами, так само як і відсутність вказаної інформації унеможливлює суд здійснити перевірку заявленої суми заборгованості за прострочення платежів по процентах у сумі 136615,60 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 2.4. укладеного між сторонами Кредитного договору:

- «Стандартна» процентна ставка за Кредитом в день є 2,00000000, фіксована;

- «Знижена» процентна ставка за Кредитом в день є 1,15066347, фіксована.

Згідно з п. 3.2. Кредитного договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче.

У п. 3.2.1. Кредитного договору визначено, що у разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору.

Згідно з п. 3.2.2. Кредитного договору сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.

Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного договору сторони на момент укладення Договору встановили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка.

Водночас, в п.3.2.4. та п.3.2.5. Кредитного договору передбачено нарахування відсотків у разі, якщо позичальник прострочить повернення боргу та не буде дотримуватися встановленого графіку платежів, а саме: відбудеться скасування умови нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою та розпочнеться нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, у відповідності до п.3.2.2. договору.

Тобто, умовами договору чітко передбачено як здійснюється обрахування відсотків та яка процентна ставка має бути застосована в конкретний проміжок часу.

У матеріалах справи міститься детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором. На початку розрахунку заборгованості зазначено ПІБ позичальника, номер кредитного договору, дата надання кредиту, сума наданого кредиту, відсоткова ставка за користування кредитом, валюта кредиту, дата розрахунку заборгованості.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків, заборгованість відповідачки за нарахованими та несплаченими відсотками становить 136 615,60 грн.

У суду відсутні підстави вважати, що вказаний розрахунок є необґрунтованим. В свою чергу, відповідачка не заперечувала щодо факту укладення договору на вказаних умовах та факт отримання коштів. Не спростувала відповідачка і виконаного позивачем розрахунку, власного розрахунку не надала, не обґрунтувала, в чому полягає невідповідність розрахунку умовам договору.

Колегія суддів також звертає увагу, що у матеріалах справи міститься декілька додаткових угод до кредитного договору, у яких, крім іншого, містяться оновлені розрахунки кредитної заборгованості відповідно до дат підписання цих угод. Вказані додаткові угоди підписані відповідачкою, що додатково свідчить про її обізнаність із існуванням боргу та його розміром, зокрема, і в частині нарахованих відсотків.

Зокрема, додатковою угодою №2 від 10.01.2024 сторони погодили продовження строку дії кредитного договору до 21.08.2024 і саме до цієї дати, відповідно до розрахунку, нараховано заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» і в частині нарахованих відсотків, тому ці вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення прострочених платежів за процентами підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення вказаної вимоги.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід стягнути 6195,60 (2478,24 + 3717,36) грн на відшкодування судового збору за подачу позову та апеляційної скарги.

Керуючись статтями 141, 365, 367, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30 травня 2025 року в частині стягнення прострочених платежів за процентами та в частині стягнення судового збору скасувати, ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення цих вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» суму прострочених платежів за процентами у розмірі 136 615 (сто тридцять шість тисяч шістсот п`ятнадцять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 6195 (шість тисяч сто дев`яносто п`ять) гривень 60 копійок.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф.411.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст складено29жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома