ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 669/460/24

Провадження № 22-ц/820/2151/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Талалай О.І., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю стягувача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білогірського районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2025 року за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, неустойки (пені), інфляційних втрат та трьох процентів річних від несвоєчасного виконання грошового зобов`язання (суддя Давидюк О.І.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року в справі № 669/460/24 було вжито заходів забезпечення позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, неустойки (пені), інфляційних втрат та трьох процентів річних від несвоєчасного виконання грошового зобов`язання, якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах та (або) майно ОСОБА_2 в межах суми 37204319,26 грн.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 10 січня 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 09 грудня 2020 року в сумі 16167772,70 грн, з яких: 3535091,80 грн тіло позики, 12300773 грн 1 % пені, 229957,89 грн інфляційні втрати від несвоєчасного виконання грошового зобов`язання та 101950,01 грн 3 % річних від простроченої суми грошового зобов`язання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 09 грудня 2020 року в сумі 21036546,56 грн, з яких: 4049386,80 грн тіло позики, 16476215,69 грн 1 % пені, 375232,81 грн інфляційні втрати від несвоєчасного виконання грошового зобов`язання та 135711,26 грн 3 % річних від простроченої суми грошового зобов`язання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 15442,80 грнта витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 15442,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14.05.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 10 січня 2025 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 пені, інфляційних втрат та 3% річних скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. В задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 09 грудня 2020 року, а саме: 12300773 грн 1 % пені, 229957,89 грн інфляційних втрат, 101950,01 грн 3 % річних відмовлено, у зв`язку з чим зменшено визначену рішенням суду першої інстанції загальну суму заборгованості за договором позики від 09 грудня 2020 року, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , до 3535091 грн 80 коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 09 грудня 2020 року, а саме: 16476215,69 грн 1 % пені, 375232,81 грн інфляційних втрат, 135711,26 грн 3 % річних відмовлено, у зв`язку з чим зменшено визначену рішенням суду першої інстанції загальну суму заборгованості за договором позики від 09 грудня 2020 року, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , до 4049386 грн 80 коп. Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 10 січня 2025 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат змінено, зменшено суму судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, які стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , до 2568 грн 41 коп та до 5097 грн 50 коп відповідно, та зменшивши суму судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, які стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , до 2568 грн 41 коп та до 5097 грн 50 коп відповідно. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 по 12052 грн 95 коп судового збору з кожного.

У липні 2025 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову. В обґрунтування якого зазначав, що апеляційною інстанцією рішення суду першої інстанції змінено щодо розміру задоволених позовних вимог, рішення суду виконується заявником в добровільному порядку.

Вказував, що постановою Правління НБУ від 27.08.2024 №102 встановлено ліміти на перекази грошових коштів на інші рахунки, які не повинні перевищувати 150000 грн на місяць, що обмежує можливість сплати всієї заборгованості позивачам відразу значними сумами. Крім того, він є фізичною особою-підприємцем і при накладеному арешті на грошові кошти, розміщені на його банківських картках, він не зможе сплачувати податки безпосередньо з цих карток, оскільки кошти на арештованому рахунку стають недоступними для будь-яких видаткових операцій, включаючи сплату податків.

Також, арешт накладено на його кошти та майно, що фактично є подвійним забезпеченням позовних вимог та неспівмірним з розміром стягнутої з нього заборгованості.

До того ж, зазначав, що у його власності наявні виключно земельні ділянки, які за відповідними договорами використовуються юридичними особами для сільськогосподарських потреб населення, а тому накладений на такі земельні ділянки арешт може порушувати права користувачів та стати причиною припинення договорів користування, а відтак суттєво вплинути на зменшення виготовлення сільськогосподарської продукції в умовах воєнного стану.

На думку заявника, обставини, які існували на момент постановлення ухвали Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року в справі № 669/460/24, змінилися, обставин щодо утруднення виконання судового рішення не існує, а відтак потреба у заходах забезпечення позову, застосованих судом першої інстанції, відсутня.

Враховуючи викладене, просив суд скасувати заходи забезпечення позову, що були вжиті судом на підставі ухвали Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року в справі № 669/460/24 та зняти арешт, накладений на грошові кошти, що знаходяться на рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах та (або) майно ОСОБА_2 ;

- а в протилежному випадку частково скасувати заходи забезпечення позову, що були вжиті судом на підставі ухвали Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року в справі № 669/460/24 в межах суми заборгованості, яка стягнута з нього на користь ОСОБА_3 в розмірі 3542757,71 грн та на користь ОСОБА_1 в розмірі 4057052,71 грн на підставі постанови Хмельницького апеляційного суду від 14 травня 2025 року в справі № 669/460/24.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2025 року клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задоволено частково.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року в справі № 669/460/24, скасовано в частині суми, в межах якої накладений арешт на грошові кошти та (або) майно ОСОБА_2 , зменшивши вказану суму з 37204319,26 гривень до 7584478,60 гривень, а в іншій частині заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року в справі № 669/460/24 у вигляді накладеного арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах та (або) майно ОСОБА_2 , залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову та скасувати повністю заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року.

Посилається на порушення судом норм процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції взяв до уваги докази, надані позивачем ОСОБА_1 , які начебто підтверджують обставини, що постановами приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги В.В. від 24 липня 2025 року відкриті виконавчі провадження відповідно № 78702859 та № 78704544, які постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги В.В. від 25 липня 2025 року об?єднані у зведене виконавче провадження №78706410.

Водночас, звертає увагу, що на підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 разом із письмовими запереченнями на клопотання не надав до суду жодного доказу, в судовому засіданні, яке відбулось 18 серпня 2025 року. А також не заявляв у суді клопотання про необхідність долучення таких доказів, не пояснив причини пропуску строку на подачу доказів, не довів поважних причин пропущення такого строку. Вважає, що судове засідання було навмисно відкладено до 19 серпня 2025 року для подачі позивачем доказів наявності відкритих виконавчих проваджень.

Крім цього, 18 серпня 2025 року після судового засідання ОСОБА_1 були долучені електронні докази, які не відповідали вимогам щодо електронних доказів.

Вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги обставини, зазначені заявником в клопотанні, які в розрізі ст. 158 ЦПК України мали істотне значення для скасування заходів забезпечення позову. А саме те, що заявник визнає заборгованість та у добровільному порядку сплачує грошові кошти позивачу на виконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 14 травня 2025 року; скаржник є фізичною-особою підприємцем і при накладеному арешті на грошові кошти розміщені на його банківських картках, не може сплачувати податки безпосередньо з цих карток; арешт накладено і на грошові кошти, і на його майно, що фактично є подвійним забезпеченням позовних вимог та неспівмірним із розміром стягнутої з нього заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом апеляційної скарги, ухвала суду в частині задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову фактично не оскаржується, а тому, апеляційним судом, відповідно до ст.. 367 ЦПК України, не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу в частині відмови у задоволенні клопотання про скасування забезпечення позову, вжитих ухвалою суду першої інстанції від 27.05.2024, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки рішення суду не виконане в повному обсязі, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, обставини, з врахуванням яких судом було вжито заходи забезпечення позову продовжують існувати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений ст. 158 ЦПК України. Відповідно до положень ч.1ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано поняття і порядок забезпечення позову дає можливість зробити висновок про те, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють протягом строку, встановленого процесуальним законом (частини 7-10 ст. 158 ЦПК України).

Відповідно до приписів частин сьомої-десятої статті 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч.8). У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9). У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.

Згідно з роз`ясненнями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.

Суд першої інстанції, врахувавши ненадання заявником доказів повного виконання рішення суду та закінчення зведеного виконавчого провадження, дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заявлених вимог щодо зняття арешту з коштів, що містяться на рахунках у банківських установах або інших фінансово-кредитних установах, та майна ОСОБА_2 .

Безпідставними є доводи апеляційної скарги в тій частині, що арешт накладено і на грошові кошти, і на його майно, що фактично є подвійним забезпеченням позовних вимог та неспівмірним із розміром стягнутої з нього заборгованості. Оскільки процесуальний закон не забороняє одночасно застосовувати кілька видів забезпечення позову за умови, що вони не перевищують меж забезпечення вимог і не створюють дисбалансу інтересів сторін.

Арешт грошових коштів і майна відповідача (боржника) у межах суми задоволених позовних вимог не є подвійним або надмірним його забезпеченням, оскільки грошові кошти частина майна відповідачів, а не окремий вид забезпечення.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо невідповідності наданих ОСОБА_1 доказів вимогам процесуального закону щодо електронних доказів та порушення строків їх подання. Оскільки судом першої інстанції при призначенні до розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову не встановлювався строк для подачі стягувачами доказів в підтвердження своїх заперечень. Крім того, на наданих стягувачами копіях постанов про відкриття виконавчого провадження та про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження накладено кваліфікований електронний підпис приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги В.В. відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», що відповідає вимогам ч. 2 ст. 100 УЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення клопотання про скасування заходів забезпечення позову. При цьому, обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Білогірського районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2025 року в частині відмови в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: О.І. Талалай

О.І. Ярмолюк