Справа № 683/2941/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в особі головуючого - судді Лугового О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №683/2941/25, 2/683/1665/2025 за позовом заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу,

встановив:

26 вересня 2025 року заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 , 10 січня 2023 року близько 14 год. 20 хв., на території заповідного урочища місцевого значення «Морозівське», у межах 57 кварталу, 1 відділу, поблизу с. Морозівка Миролюбненська ТГ Хмельницького району Хмельницької області, що є об`єктом природно-заповідного фонду та яке знаходиться під охороною Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Старокостянтинівське лісове господарство», здійснив незаконну порубку лісу, та завдав екологічного збитку (шкоди, завданої довкіллю) на суму 73 276,08 грн., що заподіяло істотну шкоду державі, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.246 КК України. Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні №0000014 від 11.01.2023 року (справа № 683/317/23) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку один рік. Згідно ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Цивільний позов Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Старокостянтинівське лісове господарство» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Миролюбненська сільська територіальна громада Хмельницького району Хмельницької області, про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету Хмельницької обласної ради та місцевого бюджету Миролюбненської сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, - залишено без розгляду. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 24.02.2025 року у справі №683/317/23 апеляційну скаргу прокурора задоволено частково. Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28.10.2024 стосовно обвинуваченого за ч. 3 ст. 246 КК України ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000014 від 11.01.2023 в частині вирішення цивільного позову скасований. Призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Тому, прокурор просить відшкодувати шкоду, завдану державі внаслідок незаконної порубки дерев.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2025 року, не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні №0000014 від 11.01.2023 року (справа № 683/317/23) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку один рік. Згідно ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Цивільний позов Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Старокостянтинівське лісове господарство» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Миролюбненська сільська територіальна громада Хмельницького району Хмельницької області, про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету Хмельницької обласної ради та місцевого бюджету Миролюбненської сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області - залишено без розгляду.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 24.02.2025 року у справі №683/317/23 апеляційну скаргу прокурора задоволено частково. Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28.10.2024 року стосовно обвинуваченого за ч. 3 ст. 246 КК України ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000014 від 11.01.2023 року в частині вирішення цивільного позову скасований. Призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, судом встановлено, що згідно вироку Старокостянтинівського районного суду, який набрав законної сили 24.02.2025 року, ОСОБА_1 , 10 січня 2023 року близько 14 год. 20 хв., маючи прямий умисел, спрямований на незаконну порубку дерев на об`єкті природно-заповідного фонду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з порушенням вимог ст. 69 Лісового кодексу України, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про природно-заповідний фонд», Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року №761 «Про врегулювання питань спеціального використання лісових ресурсів», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, лісорубного або лісового квитка, діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою ручної ножівки на території заповідного урочища місцевого значення «Морозівське», у межах 57 кварталу, 1 відділу, поблизу с. Морозівка Миролюбненська ТГ Хмельницького району Хмельницької області, що є об`єктом природно-заповідного фонду та яке знаходиться під охороною Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Старокостянтинівське лісове господарство», здійснив незаконну порубку двох сиро-ростучих дерев породи «Сосна» із діаметром в корі біля шийки кореня 21 см та 23 см, відокремивши стовбури дерев від шийки кореня до ступеня припинення росту, чим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев, до кінця, заподіявши потерпілій юридичній особі Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України» в особі філії «Старокостянтинівське лісове господарство», відповідно до такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної порубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев`яніле стебло, до ступеня припинення росту (додаток №1), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 року за №575, та завдав екологічного збитку (шкоди, завданої довкіллю) на суму 73276,08 грн.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконній порубці дерев на території природно-заповідного фонду, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 246 КК України.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 19.01.2023 року № СЕ-19/120-23/699-ЕЛ, сума збитків, завданих незаконною порубкою дерев становить 73 276 грн. 08 коп.

Судом, згідно листа Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 23.01.2024 № 11 встановлено, що відповідно до платіжного доручення Головного управління Державного Казначейства України у Хмельницькій області № @2PL052775 від 06.11.2023 на рахунок Миролюбненської сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області надійшли кошти від ОСОБА_1 в сумі 36600 грн. 00 коп. за кодом класифікації доходів 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності». Таким чином, добровільне часткове відшкодування ОСОБА_1 шкоди, завданої природі в сумі 36 600 грн. свідчить про визнання ним позовних вимог.

Відповідно до листа начальника фінансового відділу Миролюбненської сільської ради від 12.06.2025 № 81 в період часу з 06.11.2023 року по 11.06.2025 року від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на рахунок Миролюбненської сільської ради кошти в сумі 36 676 грн. 08 коп. за кодом класифікації доходів 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності» добровільно не відшкодовувалися. Миролюбненською сільською радою на адресу ОСОБА_1 надіслано лист з повідомленням про вручення з пропозицією відшкодувати залишок коштів в сумі 36 676 грн. 08 коп. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища на рахунок Миролюбненської територіальної громади, однак станом на 11.06.2025 року ОСОБА_1 добровільно кошти в сумі 36 676 грн. 08 коп. Миролюбненській сільській територіальній громаді добровільно не відшкодовані.

Положеннями ч. 1, ч. 2 п. 1 ст. 105 Лісового кодексу України встановлено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. «б» ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством утворюються місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Згідно п. 2.2 Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23.08.2012 №938, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 12 вересня 2012 р. за №1569/21881, у процесі казначейського обслуговування коштів місцевих бюджетів органи Казначейства здійснюють розподіл платежів між рівнями місцевих бюджетів, розподіл інших платежів, що зараховуються до місцевих бюджетів згідно з вимогами Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України та рішенням місцевої ради про бюджет у розмірах, визначених законодавством та перераховують розподілені кошти місцевих бюджетів за належністю.

Отже збитки, завдані внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства на території Миролюбненської сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, у відповідності до вимог ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п. 7 ч.3 ст. 29 та п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища відповідної об`єднаної територіальної громади, на території якої вчинено правопорушення, для подальшого перерозподілу у автоматичному режимі між бюджетами відповідних рівнів.

Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові КЦС ВС від 27.06.2018 №364/1080/16-ц.

Згідно матеріалів кримінальної справи, а також листа фінансового відділу Миролюбненської сільської ради №11 від 23.01.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 достеменно знав про суму завданих ним збитків інтересам державі внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 73 276 грн. 08 коп., а також, що вказані збитки ним були добровільно відшкодовані проте частково, а саме в розмірі 36 600 грн., є підставою для стягнення залишку коштів в розмірі 36 676 грн. 08 коп. у примусовому порядку.

Грошові стягнення за шкоду, заподіяну вчиненими на території Миролюбненської сільської територіальної громади Хмельницького району порушеннями вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у повному обсязі на розподільчий рахунок Миролюбненської сільської територіальної громади Хмельницького району.

Судом згідно листа від 06.06.2025 № 50-3673ВИХ-25 Хмельницька окружна прокуратура повідомила Миролюбненську сільську раду Хмельницького району Хмельницької області про наявність підстав для представництва інтересів держави шляхом пред`явлення позову до засудженого за ч. 3 ст. 246 КК України ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих навколишньому природному середовищу в сумі 36 676 грн. 08 коп.

Листом № 81 від 12.06.2025 року Миролюбненська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області повідомила прокурора, що добровільно ОСОБА_1 шкода природи в сумі 36 676, 08 грн. не відшкодована й сільською радою на його адресу направлено листа з пропозицією відшкодувати заподіяну внаслідок злочину шкоду.

Листом № 905/2025 від 23.06.2025 року Миролюбненська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області повідомила прокурора про те, що органом місцевого самоврядування заходи представницького характеру по стягненню 36 676 грн. 08 коп. з ОСОБА_1 застосовуватись не будуть.

Листом від 16.07.2025 № 50-4411вих-25 Хмельницькою окружною прокуратурою повідомлено Державну екологічну інспекцію у Хмельницькій області про наявність підстав представництва інтересів держави шляхом пред`явлення позову до засудженого за ч. 3 ст. 246 КК України ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих навколишньому природному середовищу в сумі 36 676 грн. 08 коп. та було запропоновано в термін до 28.07.2025 року повідомити окружну прокуратуру про вжиті (заплановані) інспекцією заходи з метою стягнення з ОСОБА_1 частину шкоди, завданої навколишньому природному середовищу в сумі 36 676 грн. 08 коп.

Станом на 25.09.2025 року від Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області будь-яка відповідь на даний лист не надходила.

Вищенаведене, свідчить про нездійснення та неможливість здійснення вказаними органами захисту інтересів держави в особі територіальної громади у встановленому законодавством порядку, що відповідно є підставою для застосування прокурором представницьких повноважень, на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», в інтересах держави в особі вказаного органу місцевого самоврядування в якості позивача.

Хмельницькою окружною прокуратурою шляхом скерування листів від 25.09.2025 року на адреси Миролюбненській сільській територіальній громаді та Державній екологічній інспекції у Хмельницькій області повідомлено їх про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Зокрема, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009, заява №42454/02, п. 35) ЄСПЛ висловив таку думку (у неофіційному перекладі): «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

Водночас, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст п. З ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

З огляду на наведене, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п.3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Згідно із положеннями ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Виходячи з вимог п.п. 1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про прокуратуру», діяльність органів прокуратури ґрунтується на засадах верховенства права та законності.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) визначено, що положення частини другої статті 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини).

Суд вважає, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналіз ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

При цьому суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, що звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові.

Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку (ст. 145 Конституції України).

Згідно ст. 172 Цивільного кодексу України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Таким чином, законодавство наділяє органи місцевого самоврядування правами та обов`язками учасника правовідносин, які виникають, зокрема, при стягненні шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу.

Підпунктом 1 п. «б» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до делегованих повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері охорони навколишнього природного середовища належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Відповідно до ст.ст. 15, 19 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснювати контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції: вживають заходів до формують і використовують місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища у складі місцевих бюджетів.

Даний позов заявлено прокурором в межах наданих йому законодавством повноважень в інтересах держави в особі Миролюбненської сільської ради, на яку державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов`язаних із захистом інтересів держави, а тому вважаю, що прокурором доведено підставність звернення з відповідним позовом.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням наведеного, позов прокурора підлягає задоволенню.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 258-260, 263, 265, 268, 273-274 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави в особі Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області на розподільчий рахунок Миролюбненської сільської ради UA0022765, код бюджетної класифікації доходів - 24062100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37971775, отримувач коштів - ГУК у Хмел.обл./Миролюбн. стг/24062100, МФО 899998, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), найменування коду класифікації доходів бюджету: «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності» 36 676 грн. 08 коп. збитків, завданих навколишньому природному середовищу незаконною порубкою лісу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 3 028 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Хмельницька окружна прокуратура, місце знаходження: 31100, вул.К.Острозького, 41, м.Старокостянтинів, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., код ЄДРПОУ - 02911102, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області, місце знаходження: 29000, вул. Івана Франка, 2/2, м.Хмельницький, , Миролюбненська сільська рада Хмельницької області, місце знаходження: 31160, вул.ім.Володимира Яневича, 18, с.Миролюбне, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 30.03.1999 року.

Суддя