КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7240/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року місто Київ

справа №752/4005/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Рейнарт І.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника стягувача ОСОБА_1 - Якименка Миколи Миколайовича на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 09 січня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, постановлену під головуванням судді Ольшевської І.О., у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа-стягувач ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2024 року скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишено без задоволення.

02 квітня 2024 року від представника стягувача ОСОБА_1 - Якименка М.М. надійшла заява, в якій останній просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 45500 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Від представника ОСОБА_3 надійшло клопотання про зменшення або відмову в задоволенні витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якому представник ОСОБА_3 просила, у разі наявності підстав для відмови, відмовити адвокату Якименку М.М. в задоволенні заяви/клопотання від 01 квітня 2024 року про прийняття додаткового рішення щодо покладення судових витрат у частині витрат на професійну правничу допомогу адвоката Якименка М.М., понесених ОСОБА_1 ; зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката Якименка М.М.

Вказувала, що розмір витрат в сумі 45 500,00 грн. є необгрунтованим, таким, який суперечить частині четвертій статті 137 ЦПК України, заявлені витрати на професійну правничу допомогу за участь у 3-х судових засіданнях не відповідають принципу співмірності відносно затраченого часу проведення вказаних засідань, обсяг наданих адвокатом послуг у суді не відповідає критерію реальності таких витрат.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09 січня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Якименка М.М. про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник стягувача ОСОБА_1 - Якименко М.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати ухвалу та задовольнити заяву.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що у своїй заяві адвокат Якименко М.М. чітко зазначив, що надає докази щодо розміру судових витрат у загальній сумі 45500 грн., які ОСОБА_1 іще має сплатити (понести) за надану професійну правову (правничу) допомогу адвоката у зв'язку з розглядом даної справи, а саме: 1) копія договору про надання правової (правничої) допомоги від 23 травня 2022 року, додатку 1 - Погодження гонорару та Додаткової угоди від 30 грудня 2023 року; 2) копія Акту прийому надання правової (правничої) допомоги від 01 квітня 2024 року з Додатком.

Вказував, що та обставина, що до матеріалів заяви не було додано доказів оплати ОСОБА_1 правничої допомоги, не є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В судовому засіданні апеляційного суду представник стягувача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

ОСОБА_3 та Голосіївський ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_4 та його представника, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 452 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п'ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При цьому, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 29 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов'язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об'єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язаний (зобов'язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов'язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічнийправовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц,постановахВерховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції зі скаргою на дії та бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа:стягувач ОСОБА_1

25 січня 2024 року від представника ОСОБА_1 - Якименка М.М. надійшов відзив на скаргу, в якому останній зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу ОСОБА_1 становить 28000 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2024 року скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишено без задоволення.

02 квітня 2024 року від представника стягувача ОСОБА_1 - Якименка М.М. надійшла заява, в якій останній просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 45 500 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу до заяви було додано копії: договору про надання правової (правничої) допомоги від 23 травня 2022 року, погодження гонорару за надання правової допомоги від 23 травня 2022 року(додаток №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 23 травня 2022 року), додатковоїугодивід 30 грудня 2023 рокудо договору про надання правової (правничої) допомоги від 23 травня 2022 року, акту прийому надання правової (правничої) допомоги від 01 квітня 2024 рокуна суму 45500 грн.;додаток до акту від 01 квітня 2024 року.

Згідно умов договору про надання правової (правничої) допомоги від 23 травня 2022 року клієнт ОСОБА_1 доручає, а адвокат Якименко М.М. приймає на себе зобов`язання здійснювати захист, представництво та/або надавати інші види правової (правничої) допомоги.

Стаття 3 вказаного договору визначає ціну та порядок здійснення розрахунку, за якою ціна та порядок здійснення розрахунку за правову допомогу визначається та узгоджується між сторонами і зазначається в додатках у погодженні гонорару за надання правової допомоги, які є невід`ємною частиною цього договору. Порядок та строк оплати правової допомоги визначається за наслідками домовленості між сторонами, оформлюючи це належним чином, про що зазначається в додатках до цього договору. Для оплати правової допомоги адвокат може надавати клієнту рахунок, а також сторони за наслідками наданої адвокатом правової допомоги клієнтові можуть оформити та підписати акт прийому надання правової допомоги, а щодо об`єму наданої правової допомоги адвокат вправі надати клієнтові письмовий звіт з деталізацією правової допомоги, зокрема, по її видам та категоріям.

Між адвокатом Якименком М.М. та ОСОБА_1 01 квітня 2024 року був підписаний акт прийому надання правової (правничої) допомоги від 01 квітня 2024 року, за яким адвокат надав, а клієнт отримав правову допомогу відповідно до умов договору в період з 10 січня 2024 року по 01 квітня 2024 року в об`ємі з деталізацією кожного їх виду та часу витраченого згідно додатку до цього акту. Загальний розмір виплати гонорару за цим актом адвокату в період з 10 січня 2024 року по 01 квітня 2024 року становить 45500 грн. Підписанням цього акту сторони підтверджують факт надання правової допомоги відповідно та в порядку, визначеним договором.

Додатком до акту від 01 квітня 2024 року зафіксовано процесуальні дії, що виконувались адвокатом, дата виконання, кількість використаного часу, години очікування.

Додатком №1 від 23 травня 2022 року «Погодження гонорару за надання правової допомоги» до договору про надання правової (правничої) допомоги від 23 травня 2022 року адвокат та клієнт погодили гонорар за надання правової допомоги.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Гонорар успіху як сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат. За наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§70-72) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19)).

У пунктах 179, 180 постанови від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України (схожі положення містяться у статті 141 ЦПК України), може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені у заяві представника стягувача ОСОБА_1 - Якименк а М.М. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 45500 грн. є завищеними.

Беручи до уваги заперечення боржника щодо неспівмірності витрат на правову допомогу, складність справи, обсяг та час необхідний для виконання адвокатом, який надавав професійну правничу допомогу стягувачу ОСОБА_1 робіт, обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, колегія суддів дійшла висновку про доведеність понесених стягувачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 15000 грн., які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору.

Безпідставними є посилання суду першої інстанції на відсутність доказів оплати ОСОБА_1 правничої допомоги, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція викладена у постановами Верховного Суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 09 січня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви представника стягувача ОСОБА_1 - Якименка М.М. про відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника стягувача ОСОБА_1 - Якименка Миколи Миколайовича - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 09 січня 2025 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву представника стягувача ОСОБА_1 - Якименка Миколи Миколайовича про відшкодування витрат на правову допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 витрати за надання правової допомоги в суді першої інстанції у розмірі 15000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: