Справа № 350/1224/25
Номер провадження 2/350/676/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2025 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Сокирко Л.М., секретаря судових засідань Видойник І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Адвокат Столітній М.М., діючи в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», 25 серпня 2025 року звернувся до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 20 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 1617993 про надання споживчого кредиту, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 4 800 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк з 20 травня 2024 року по 15 травня 2025 року (строк кредиту 360 днів), але всупереч укладеному договору відповідач порушив строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 15 травня 2024 року має заборгованість в розмірі 32 976 грн, яка складається із: 4 800 грн заборгованість з тіла кредиту, 15 552 грн нараховані проценти первісним кредитором, 10 224 грн нараховані проценти позивачем за 142 календарні дні, 2 400 грн штрафна санкції. 10 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем укладено договір факторингу № 10/12-2024 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 1617993 від 20 травня 2024 року. Посилаючись на вказане, позивач просить: стягнути з відповідача борг в розмірі 30 576 грн (за виключенням штрафної санкції у розмірі 2 400 грн) та понесені судові витрати. Крім того також в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України просить зазначити у рішенні суду про те, що (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при подачі позову клопотав про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, в силу частини сьомої статті 128, частини четвертої статті 130 Цивільного процесуального кодексу України вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи зазначене, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як установив суд, 20 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1617993 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4 800 грн на строк 360 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 1,50 % у день та застосовується у межах строку кредиту з 20 травня 2024 року по 15 травня 2025 року. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 вказаного вище Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Оскільки ОСОБА_1 , уклавши договір в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача і цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. ОСОБА_1 прострочив виконання свого зобов`язання, оскільки порушив строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 15 травня 2025 року допустив заборгованість в розмірі 30 576 грн, яка складається із: 4 800 грн заборгованість з тіла кредиту, 15 552 грн нараховані проценти первісним кредитором, 10 224 грн нараховані проценти позивачем за 142 календарні дні. 24 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 24122024 про відступлення права вимоги, в тому числі і за договором № 1617993 від 20 травня 2024 року. Згідно з частиною першою статті 526, частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до п.4.4 Договору № 1617993 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентів нарахованих первісним кредитором та процентів нарахованих позивачем в межах строку дії договору кредитування, та всього у розмірі 30 576 грн. При цьому не вбачається підстав для нарахування інфляційних втрат та 3% річних в порядку, передбаченому частинами десятою, одинадцятою статті 265 Цивільного кодексу України. Відповідно до частин десятої, одинадцятої статті 265 Цивільного кодексу України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. З аналізу наведених норм вбачається, що суд наділений правом, а не обов`язком у рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості до моменту виконання рішення відсотків або пені. Крім того наведена вище стаття є нормою процесуального права, не містить імперативного характеру, тобто у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування відсотків або пені до моменту виконання судового рішення. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, у зв`язку із задоволенням основних позовних вимог, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2 422 грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову, а також 10 000 грн витрат на правничу допомогу. Керуючись статтями 526-527, 610, 611, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 142, 259, 263-265, 274-279, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України,
Суддя Сокирко Л.М.