Номер провадження 2/205/4546/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Дорошенко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Мальцевої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року ТОВ «ФК АЙКОНС» в особі представника Пархомчука С.В., через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.01.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна установа» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № /454068 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який укладено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов кредитного договору, Товариство зобов`язується надати відповідачу грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на умовах, що сума виданого кредиту становить 2000 грн, дата надання кредиту 04.01.2020 року, строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день. Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену ним в особистому кабінеті, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.

20.08.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна установа» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено Договір факторингу №1-20/08/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна установа» відступило до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором № /454068 від 04.01.2020 року, укладеним із ОСОБА_1 25.08.2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп, як новий кредитор, відповідно до умов Договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № /454068 від 04.01.2020 року, укладеним із ОСОБА_1 до ТОВ «ФК АЙКОНС», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку за кредитним договором, станом на 28.03.2025 року утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 5914 грн, яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000 грн і простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3914 грн. Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість в розмірі 5914 грн, яку позивач просить стягнути, а також судові витрати по справі.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 22.07.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

01.09.2025 року від представника позивача Парзомчука С.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема шляхом надіслання ухвали від 22.07.2025 в електронній формі до Електронного кабінету відповідача, про що свідчить довідка про доставку електронного документу від 31.07.2025 року. Також позивачем було направлено відповідачеві позовну заяву з додатками в електронній формі до Електронного кабінету відповідача, що підтверджується квитанцією №3995055 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС від 15.07.2025 року.

Відповідач ОСОБА_1 у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомив, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не надходила.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 04.01.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № /454068 (Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту), відповідно до умов якого Товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 2000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с. 23-29).

Відповідно до п. 1.2 Договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 02.02.2020 року. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором.

Згідно з п. 1.3 Договору за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 693,5% річних від суми кредиту з розрахунку 1,9% на добу, тип процентної ставки фіксована.

Невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства https://www.eurogroshi.com.ua/ (п.1.6 Договору).

Укладаючи договір, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору (п. 2.1 Договору).

Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п.2.3 Договору).

Договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електрону комерцію» (п. 6.1 Договору).

Пунктом 6.3 Договору визначено, що всі додатки та додаткові угоди, складені сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора, є невід`ємними частинами Договору.

Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, який є Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № /454068 невід`ємною частиною цього Договору, підписаного відповідачем електронним підписом «R57899» (а.с.29-30).

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з яким укладено договір № /454068 від 04.01.2020 року, ідентифікована ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (а.с.15).

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок відповідача (платіжну картку, зазначену у договорі № НОМЕР_2 ) у розмірі 2000 гривень (а.с. 28, 40-43).

20.08.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено Договір факторингу №1-20/08/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» передає грошові кошти в розпорядження ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Таким чином, ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі право вимоги до відповідача за кредитним договором №/454068 від 04.01.2020 року, укладеним між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 (а.с.31-38).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №1-20/08/2021 від 20.08.2021 року, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №/454068 від 04.01.2020 року на загальну суму 5914 грн (а.с.14а).

25.08.2021 року між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК АЙКОНС» укладено Договір №1-25/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» передало (відступило) ТОВ «ФК АЙКОНС» права вимоги за кредитним договором, внаслідок чого ТОВ «ФК АЙКОНС» замінює ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» як кредитора (стає новим кредитором), у тому числі права вимоги до відповідача за кредитним договором №/454068 від 04.01.2020, укладеним між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 (а.с. 15а-18).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №1-25/08/2021 від 25.08.2021 року, ТОВ «ФК АЙКОНС» отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №/454068 від 04.01.2020 року на загальну суму 5914 грн (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, заборгованість не погашає, в зв`язку з чим станом на 28.03.2025 року (включно) загальна сума заборгованості перед ТОВ «ФК АЙКОНС» за кредитним договором № №/454068 від 04.01.2020 року становить 5914 грн, яка складається із: 2000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3914 грн прострочена заборгованість за процентами, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період 04.01.2020 по 28.03.2025 року (а.с.13).

Станом на 28.03.2025 року заборгованість за кредитним договором №/454068 від 04.01.2020 року перед ТОВ «ФК АЙКОНС» не погашена. Нарахування відсотків, пені, штрафів ТОВ «ФК АЙКОНС» не здійснювалось.

31.03.2025 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с.12), однак за наявними матеріалами справи заборгованість погашена не була.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно з п. 6 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, шляхом накладення відповідачем аналогу ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора R57899 (а.с.23-30).

Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Таким чином, факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та позичальником ОСОБА_1 у формі електронного документу з електронними підписами сторін знайшов своє підтвердження.

Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем надано не було.

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Вказані вище договори факторингу підтверджують належний перехід прав вимоги до відповідача від ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп», від ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп» до ТОВ «Фінансова компанія «АЙКОНС».

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем ТОВ «ФК «АЙКОНС» доведено факту переходу до нього права вимоги до відповідача за укладеним кредитним договором № /454068 від 04.01.2020 року.

Відповідно до ст.13 та ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відзиву на позов та будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання кредитних коштів та наведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідач суду не надав, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №/454068 від 04.01.2020 року у розмірі 5914 грн.

Вирішуючи питання відшкодування судових витрат та їх розміру, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Згідно з правовим висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У постановах Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 01.06.2018 року у справі № 904/8478/16 зазначено, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2024 року у справі № 357/7395/20 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10500 грн позивачем надано: Договір про надання правової допомоги №16/06/2025 від 16.06.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК АЙКОНС» та адвокатом Пархомчуком С.В.; Акт про отримання правової допомоги від 22.08.2025 року, укладений між адвокатом Пархомчуком С.В. та ТОВ «ФК АЙКОНС»; платіжну інструкцію № 11952 від 22.08.2025 року та рахунок № 22.08.2025-7 від 22.08.2025 року на оплату наданих послуг на загальну суму 10500 грн.

Отже, суд вважає, що витрати позивача на правову допомогу підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи те, що дана справа є типовою, має невисоку ціну позову, відсутність безпосередньої участі у судових засіданнях, виходячи з критерію розумності розміру судових витрат на правову допомогу, які застосовує Європейський Суд з прав людини, суд вважає можливим частково задовольнити вимоги про стягнення витрат з оплати правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» заборгованість за Кредитним договором (Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту) №/454068 від 04.01.2020 року у розмірі 5914 (п`ять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень, яка складається з: 2000 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3914 гривень - прострочена заборгованість за комісіями і відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua

Відомості про сторін по справі:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС», , місцезнаходження: 01042, місто Київ, вулиця Саперне Поле, 12, інше, нежитлове приміщення 1008, має зареєстрований електронний кабінет користувача ЄСІТС;

представник позивача адвокат Пархомчук Сергій Валерійович, РНОКПП НОМЕР_3 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КС №8096/10 від 18.07.2019 року, довіреність від 16.06.2025 року, адреса: 08157, Київська обл., с.Софіївська Борщагівка, пр-т.Героїв Небесної Сотні, 26/9, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстрований електронний кабінет користувача ЄСІТС;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 , має зареєстрований електронний кабінет користувача ЄСІТС.

Суддя Г.В.Дорошенко