Справа № 463/229/24
Провадження № 2/463/552/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мармаша В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Цебрик Х.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Микити Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування актового запису про смерть, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, яким просила визнати протиправним та скасувати актовий запис про смерть № 03 від 17.11.2022, складений Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та визнати недійсним Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 17.11.2022, видане Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Позов мотивований тим, що ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»передбачено, що актовий запис цивільного стану анулюється на підставі, зокрема рішення суду. Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання. Заява про анулювання актового запису цивільного стану подається заінтересованою особою до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника або за місцем зберігання актового запису цивільного стану, який підлягає анулюванню. Вищевказаній нормі закону кореспондують положення п. 1.4., п. 4.4, п. 4.5. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, якими також передбачено, що анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його складання на підставі рішення суду. Анулювання актових записів цивільного стану на підставі рішення суду проводиться без складання висновку. Згідно з пп. а) п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом № 52/5 від 18.10.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940 (надалі Правила № 52/5), в редакції станом на момент складення оскаржуваного актового запису, підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (надалі лікарське свідоцтво про смерть). Позивач вважає протиправним та таким, що порушує її права, свободи та інтереси, актовий запис про смерть № 03 від 17.11.2022, складений Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові ЗМУ МЮ, адже такий був складений на підставі неправомірно виданого лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_5 . Крім того, при внесенні відомостей до оскаржуваного актового запису про смерть паспорт ОСОБА_5 не був зданий, як це вимагається нормами чинного законодавства, оскільки знаходився у нього особисто. Враховуючи це, складення актового запису про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 03 від 17.11.2022 є протиправним, оскільки з наявної у позивача інформації останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак такий повинен бути скасований. Позивач ОСОБА_2 на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л.від 21.09.2022, зареєстрованого в реєстрі за № 429, є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 . Водночас, групою осіб в складі ОСОБА_6 , який діяв спільно зі своєю тещею ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , надавши підроблені документи, було вжито незаконних заходів щодо проведення реєстраційних дій факту смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, ОСОБА_6 шахрайським способом з вересня 2021 року намагається стягнути з ОСОБА_5 в судовому порядку кошти в сумі 420493,96 доларів США згідно договору позики, який ОСОБА_5 не підписувався. 07.10.2021 ОСОБА_5 особисто подав заяву до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі якої відкрито кримінальне провадження № 0000236 за ч. 3 ст. 358 КК України. Також в межах зазначеного провадження розслідуються обставини направлення на адресу судів у різних справах підроблених заяв від імені ОСОБА_5 , які останній не підписував. Вказує, що у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації, зумовленої воєнними подіями в Україні, 28.03.2022 ОСОБА_5 було вручено повістку. До початку війни він постійно проживав в смт. Брюховичі, де і працював. Окрім цього, тривалий час перебував на сході України в якості волонтера Добровольчого Українського корпусу «Правий сектор». ОСОБА_6 , розуміючи, що стягнути з ОСОБА_5 кошти, які ОСОБА_5 в нього не позичав, не зможе, почав говорити, що ОСОБА_5 помер ще в 2019 році і від його імені діє інша людина, хоча спершу стверджував, щов листопаді 2020 року він позичав ОСОБА_5 300 тисяч доларів США, а його дружина та теща ОСОБА_4 купували в ОСОБА_5 квартири в 2018 та 2019 роках. Однак вже06.09.2022 ОСОБА_4 особисто подала заяву про внесення змінв неіснуюче лікарське свідоцтво про смерть, яке було їй необхідним для реєстрації факту смерті ОСОБА_5 , хоча не була ні родичем, ні близькою особою ОСОБА_5 . Про те, що ОСОБА_5 протягом 2019-2022 років і до січня 2023 року був живим свідчать чимало фактів. Зокрема, розгляд справ щодо визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим за період з 2011 по 2022 роки Личаківським районним судом м. Львова не здійснювався. Натомість, судами розглядались справи за участю ОСОБА_5 . Так, Львівським окружним адміністративним судом 17.11.2023 було винесено рішення у справі № 380/17648/23 за позовом Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до ОСОБА_5 про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Також в серпні 2021 року Личаківським районним судом м. Львова розглядалась справа за позовною заявою ЛКП «Львівводоканал» про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості, позов у якій було задоволено. Згідно листа Головного управління державної міграційної служби України у Львівській областівід 02.02.2023 №4601.11.1-1270/4601.8-23ОСОБА_5 документованийпаспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 04.09.2000 Личаківським РВ УМВС України у Львівській області,й стан паспорта зазначено діючий. Окрім цього, в провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебували дві справи за позовом ОСОБА_5 . По одній справі № 462/410/22 ОСОБА_5 було подано позов про витребування із незаконного володіння дружини ОСОБА_6 та ОСОБА_4 п`яти квартир, які ним не відчужувались у їх власність, що підтверджено висновками криміналістичних експертиз. При цьому рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09.06.2015 у справі № 463/1276/15-ц ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав відносно молодшої доньки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що могло спонукати старшу доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вступити у змову ОСОБА_6 для незаконної реєстрації смерті ОСОБА_5 . Так, згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті. ОСОБА_6 , заручившись підтримкою ОСОБА_3 , з якою ОСОБА_5 не спілкувався майже 20 років, за заявою ОСОБА_4 подали недостовірні дані, на підставі яких Личаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції провів державну реєстрацію факту смерті ОСОБА_5 , використавши підроблені документи із медичних установ. Так, на адвокатський запит КНП ЛОР «Львівське обласне патологоанатомічне бюро» надало відповідь від 02.02.2023 № 21/01, з якої вбачається, щоініціатором внесення змін в лікарське свідоцтво про смерть № 187 від 01.07.2019 була ОСОБА_4 , а не спадкоємці ОСОБА_5 . У вказаному листі зазначено, що лікарю патологоанатому булонадано паспорт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак в актовому записі про смерть зазначено,що паспорт померлого не здано. Насправді, паспорт був разом із його власником на сході України і нещодавно був скерований з Донецької області разом з речами ОСОБА_5 на адресу позивача та зберігається у неї. Під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 466/8239/21 представнику позивача стало відомо, що згідно листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові від 06.07.2023 №875/32.28-108 державна реєстрація актового запису про смертьпроведена з пропуском строку. При цьому заявниками при подачі документів для реєстрації факту смерті в 2022 році не було надано відомостей,де саме проведено захоронення особи, яка померла ще 29.06,2019, а також підтвердження того, що патологоанатомічним бюро оглядався труп або ж проводилась констатація факту смерті ОСОБА_5 при певних обставинах. КНП ЛОР «Львівський регіональний фтизіо-пульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» було надано відповідь від 20.04.2023 № 481, згідно якої медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_5 вилучена, хоча насправді ОСОБА_5 на лікуванні в закладі не перебував. В вересні 2022 року ОСОБА_5 прибув у м. Львів, однак наприкінці місяця відбув з побратимами в східному напрямку. Останній раз ОСОБА_5 виходив на телефонний зв`язок наприкінці жовтня 2022 року, після чого комунікація з ним припинилась. Зважаючи на вищевикладене, на адвокатський запит Шабельківською селищною радою Краматорського району Донецької області було надано відповідь, згідно якоїОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л.21 вересня 2022 року (зареєстровано в реєстрі № 429),померлий все своє майно заповів позивачу ОСОБА_2 . У зв`язку з цим, спадкоємцем ОСОБА_2 01.05.2023 було подано заяву про прийняття спадщини за заповітом, так як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоч був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав по АДРЕСА_2 разом з позивачем, та є родичем чоловіка позивача. За результатами поданої заяви зареєстровано спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 01.05.2023 №72309674. Окремо звертає увагу, що згідно зі ст. 17 Закону № 2398 державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Заява про державну реєстрацію смерті подаєтьсяне пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Однак, як зазначено вище, Личаківський ВДРАЦС у м. Львові 17.11.2022 провів державну реєстрацію з пропуском строку без пояснення причин такого пропуску. Разом із заявою про анулювання актового запису цивільного стану подається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану, яке підлягає анулюванню; інші документи. Однак, у позивача відсутнє свідоцтво про смерть ОСОБА_5 , яке було видано Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі проведеного 17.11.2022 року актового запису № 03. Зважаючи на те, що на момент так званої смерті (29.06.2019) ОСОБА_5 був живий, що підтверджується описаними вище обставинами, ОСОБА_2 на адресу відповідача було скеровано заяву від 27.07.2023 № 175 щодо анулювання актового запису цивільного стану, вимоги за якою досі не розглянуті та не задоволені. А тому вона змушена звертатися за захистом порушеного права в судовому порядку.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав аналогічних викладеним у позовній заяві та інших поданих до суду заявах по суті спору.

Стороною відповідача відзив на позов не подавався, у поданих до суду клопотаннях представник відповідача просила розглядати справу у її відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 та її представник у судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у письмових поясненнях поданих до суду. Зокрема, зазначили, що 27.11.2018 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Довгополовою С.В.;27.11.2018 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Довгополовою С.В.;27.11.2018 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Довгополовою С.В. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер. Після його смерті в період з 29.06.2019 по 26.01.2022 невстановлені на даний час слідством особи, кримінальне провадження відносно яких розслідується СВ ГУНП у Львівській області, від імені ОСОБА_5 подали до Залізничного районного суду м. Львова позов до ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та просили витребувати майно з чужого незаконного володіння у ОСОБА_4 , а саме квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , та у ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_10 . Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16.01.2024 у справі № 462/410/22 провадження було закрито на тій підставі, що ОСОБА_5 померІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто ще до подання вказаного позову (26.01.2022 року). Вказана ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 16.01.2024 у справі № 462/410/22 залишена без змінПостановою Львівського апеляційного суду від 04.06.2024. Закриваючи провадження у справі № 462/410/22, Залізничний районний суд м. Львова та Львівський апеляційний суд, виходили з того, що згідно з копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть, сформованого 01.05.2023, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 17.11.2022 складено актовий запис № 03. Відповідно до копії актового запису про смерть № 03 від 17.11.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , причина смерті: фіброзно-каверзний туберкульоз, у віці 56 років, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, замість остаточного № 774 від 07.10.2022, виданого Головною патологоанатомічною лабораторією КНП ЛОР «Львівське обласне патологоанатомічне бюро». У зв`язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть, замість остаточного № 774 від 07.10.2022, було видано Головною патологоанатомічною лабораторією КНП ЛОР «Львівське обласне паталогоанатомічне бюро»,не зрозумілими є доводи позивача, що свідоцтво про смерть ОСОБА_5 не видавалося Центром легеневого здоров`я. Аналогічно безпідставним є висновок,що ОСОБА_5 ніколи не перебував на лікуванні у Центрі легеневого здоров`я, посилаючись на відповідь Центру легеневого здоров`я від 20.04.2023 № 481. З самої відповіді Центру легеневого здоров`я вбачається, що ОСОБА_5 лікувався в ньому, амедична картка стаціонарного хворого № 496/ф ОСОБА_5 була вилучена згідно з ухвалою слідчого суддіслідчим СУ ГУНП у Львівській області в межах кримінального провадження. Слідчим управлінням ГУНП у Львівській області дійсно здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 від 08.10.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України. Постановою старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП у Львівській області від 28.03.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 визнано потерпілою з приводу купівлі-продажу квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 . Згідно з матеріалами даного кримінального провадження ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , померІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначена обставина встановлена на підставі зібраних у справі доказів, в тому числі, вилученої згідно з ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова медичної картки ОСОБА_5 № 496/ф. При цьому в пункті 14 актового запису про смерть № 03 від 17.11.2022 ОСОБА_5 зазначено, що військово-облікові та пільгові документи в останнього не вилучались, й паспорт померлого не здано. Таким чином, в період між смертю ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та датою внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану про смерть ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), будь-яка особа, маючи паспорт ОСОБА_5 , могла видавати себе за нього, підписувати та вчиняти юридично значимі дії. Зазначене також встановлено і в ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.09.2022 у справі № 461/4613/22 про накладення арешту на майно, яка долучена ОСОБА_4 до матеріалів цієї справи. Згідно з листом від 20.05.2024 № 10804/16/08-24 слідчого СГ ГУНП у Львівській області органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 від 08.10.2021 встановлено інформацію, відповідно до якої смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , настала ІНФОРМАЦІЯ_5 під час лікування в КНП ЛОР «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр», що підтверджується речовими доказами, показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального провадження. Однак групою осіб, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, передбачені ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, та успадкування майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 було вчинено наругу над могилою ОСОБА_5 та викопано тіло останнього, після чого вивезено його у невідомому напрямку, що також зафіксовано проведеними слідчими (розшуковими) діями. Враховуючи викладене, група осіб умисно намагається вчинити дії, які полягають в укритті фактичної смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відбулась ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також, на думку третьої особи та її представника, у цій справі відсутній спір між позивачем та відділом реєстрації актів цивільного стану, оскільки основним питанням цієї справи є не дії реєстратора, а встановлення дійсної дати смерті ОСОБА_5 з метою отримання майна ОСОБА_5 , оскільки заповіт в інтересах позивача вчинено 21.09.2022, тобто вже після смерті ОСОБА_5 , а також з метою заволодіння придбаним ОСОБА_4 у ОСОБА_5 в 2018 році нерухомим майном шляхом визнання недійсними відповідних договорів купівлі-продажу. Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 01.05.2023 подала приватному нотаріусу Майхер О.Л. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Цього ж дня 01.05.2023 позивач ОСОБА_2 подала документи на підтвердження смерті ОСОБА_5 , а саме лист Шабельківської селищної ради від 02.02.2023 № 32, згідно якого ОСОБА_5 нібито померІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак Шабельківська селищна рада не надавала жодних відповідей на адвокатський запит щодо ОСОБА_5 , а інформація, яка міститься у листі Шабельківської селищної ради від 02.02.2023 № 32 не відповідає дійсності. Зазначене підтверджується відповіддю на запит від 14.09.2023 вих № 81/08-19 про те, що до Шабельківського старостинського округу не надходило жодних запитів від адвоката Дуди Ірини Петрівни стосовно надання інформації щодо громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а станом на 02.02.2023 ОСОБА_10 не займала посаду старости Шабельківського старостинського округу. Таким чином, даним листом Краматорської міської ради від 14.09.2023 вих № 81/08-19 додатково спростовуються будь-які докази того, що ОСОБА_5 міг померти ІНФОРМАЦІЯ_2 , як зазначено в позовній заяві, а помер він ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується обставинами та доказами зазначеними третьою особою в запереченнях. Враховуючи викладене, просили відмовити в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу у її відсутності, у поданих до суду письмових поясненнях при вирішенні спору поклалась на розсуд суду, пояснивши, що 13 травня 2022 року через месенджер у соціальній мережі «Фейсбук» їй написав ОСОБА_11 . Він запитав, чи знає вона ОСОБА_5 . Вона відписала, що це її батько. При зустрічі він зі своєю дружиною розповіли, що у них є конкурент ОСОБА_12 , який хоче відібрати у них майно, яке колись було записане на його батька. Так як її батько помер у 2019 році, й у нього залишилось майно, то вона є спадкоємцем першої черги, а тому запропонували їй прийняти спадщину після його смерті. Далі вона порадилась з рідними та знайомим нотаріусом, й вирішила не приймати спадщини, оскільки з дитинства не спілкувалась з батьком та втратила з ним будь-який контакт. За декілька років до 2022 року родичі батька повідомляли маму про смерть ОСОБА_5 , однак на похороні вони не були. Про це вона написала ОСОБА_13 у месенджері, на що той попросив допомоги, щоб знайти контакти інших родичів батька, однак це виявилось безуспішним. Згодом її та маму викликали до райвідділу поліції, де вони надавали показання. Зокрема, що остання інформація про батька стала їй відома від його рідних, коли останні зателефонували і сказали, що він помер. Через якийсь час ОСОБА_11 написав, що має на руках лікарський висновок про смерть, і потрібно, щоб хтось з родичів подав заяву в РАЦС, щоб отримати свідоцтво про смерть батька. Вона погодилась отримати свідоцтво про смерть, щоб допомогти останньому, оскільки повірила, що він став жертвою шахрайських дій. Підстав вважати, що лікарський висновок про смерть є підробленими або отриманим незаконно у неї не було.

Позовна заява надійшла до суду 11.01.2024. Ухвалою суду від 16.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. 19.03.2024 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи ОСОБА_3 24.04.2024 до суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про залучення її до участі у справі як третьої особи на стороні відповідача. Ухвалою суду від 26.04.2024 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, клопотання ОСОБА_4 задоволено, залучено її до участі у справі як третю особу на стороні відповідача та визначено процесуальний строк для надання пояснень у справі. 12.07.2024 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи ОСОБА_4 . Всі наявні у справі докази були надані сторонами та їх представниками або витребувані за їх клопотанням судом, також за клопотанням представника третьої особи ОСОБА_4 судом були допитані свідки.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та їх представників, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справа не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Згідно з вимогами до змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін (пункт 2 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України), до яких звернуті матеріально-правові вимоги позивача. Отже, можливість інших суб`єктів, у тому числі органів державної реєстрації, брати участь у цивільному процесі в якості позивачів і відповідачів у цивільному процесі обмежена, на що вказується у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18.

Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (близькі за змістом висновки сформульовані у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).

Питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача суд вирішує у підготовчому засіданні (пункт 4 частини другої статті 197 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)).

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (див. аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц(пункт 31.4), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)).

Судом встановлено, що відповідачем Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 17.11.2022 складено оспорюваний актовий запис № 03 про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно вказаного актового запису помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , причина смерті: фіброзно-каверзний туберкульоз, у віці 56 років, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, замість остаточного № 774 від 07.10.2022, виданого Головною патологоанатомічною лабораторією КНП ЛОР «Львівське обласне патологоанатомічне бюро».

Позивач, оспорюючи зазначений актовий запис про смерть, вказує, що такий був складений на підставі неправомірно виданого лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_5 . При цьому юридично значущі дії щодо реєстрації факту смерті ОСОБА_5 , а саме щодо отримання лікарського свідоцтва про смерть замість остаточного № 774 від 07.10.2022 та його подання для реєстрації відповідачу були вчинені, на думку позивача, незаконно третьою особою ОСОБА_3 , яка є донькою останнього та була залучена до участі у справі як третя особа на стороні відповідача у позовній заяві, а також громадянами ОСОБА_4 , яка була залучена до участі у справі як третя особа на стороні відповідача на підставі ухвали суду від 26.04.2024 за результатами підготовчого провадження, ОСОБА_6 , який до участі у справі не залучався, однак допитувався судом як свідок.

Суд погоджується із доводами представника третьої особи ОСОБА_4 , що у цій справі наявний не лише спір з органом РАЦС щодо дотримання останнім порядку та обґрунтованості рішення про державну реєстрації смерті ОСОБА_5 , а також майновий спір про право як за участю позивача та третіх осіб, так і не залучених до участі у справі осіб. При цьому наявність та обсяг майнових прав позивача як спадкоємця майна після смерті ОСОБА_5 безпосередньо залежить від встановлених факту та дати смерті ОСОБА_5 .

Так, встановлено, що між позивачем та третьою особою ОСОБА_4 (та її близькими особами ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ) існують численні майнові спори, в тому числі з приводу нерухомого майна, вирішення яких безпосередньо залежить від встановлення факту та дати смерті ОСОБА_5 , перелік та зміст яких безпосередньо наводиться стороною позивача та третьої особи ОСОБА_4 у поданих до суду заявах по суті спору.

Однак стороною позивача не вирішено питання про участь осіб, прав та інтересів яких безпосередньо стосується спір, в розгляді цієї справи у статусі відповідача (співвідповідача), в тому числі про участь у відповідному статусі осіб, які є спадкоємцями або можуть бути такими у разі задоволення (відмови у задоволенні) позову.

Позивач, вважаючи, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , 01.05.2023 подала приватному нотаріусу Майхер О.Л. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , будучи спадкоємцем останнього на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л.від 21.09.2022, зареєстровано в реєстрі за № 429.

Чинність зазначеного заповіту безпосередньо залежить від чинності оспорюваного актового запису № 03 від 17.11.2022 про смерть ОСОБА_5 29.06.2019 та встановленого факту та дати смерті ОСОБА_5 , що є предметом розгляду цієї справи

Також встановлено, що підтверджується даними зі спадкового реєстру, що попередній заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Довгополовою С.В.від 19.11.2018 та зареєстрований в реєстрі за № 577. Зазначений заповіт, копія якого міститься в матеріалах цієї справи, також був складений в інтересах позивача ОСОБА_2 .

А тому суд погоджується із доводами сторони позивача, що третій заповіт від 12.10.2018 року, нібито посвідчений приватним нотаріусом Кударенко В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2589 (бланк серії ННР 900913) в інтересах ОСОБА_14 , не має правового значення, оскільки складений до заповіту від 19.11.2018 (складеного також в інтересах ОСОБА_15 ). Крім того, такий не може братися до уваги судом, оскільки не внесений у спадковий реєстр.

Позивачем у поданій до суду позовній заяві зазначається про наявність у ОСОБА_5 двох спадкоємців першої черги за законом, а саме дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є третьою особою у справі, а також ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно якої рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09.06.2015 у справі № 463/1276/15-ц його було позбавлено батьківських прав. Зазначена обставина підтверджується безпосередньо рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09.06.2015, яке набрало законної сили.

Відповідно до статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

При цьому позбавлення особи батьківських прав не впливає на право дитини бути спадкоємцем після смерті батька/матері. Дитина залишається законним спадкоємцем першої черги, згідно з статтею 1261 Цивільного кодексу України).

Встановлено, що на час смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована згідно з оспорюваним актовим записом № 03 від 17.11.2022, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була неповнолітньою, а тому має право на обов`язкову частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_5 .

У разі задоволення позову та скасування актового запису про смерть № 03 від 17.11.2022, та встановлення факту смерті ОСОБА_5 згідно з доводами позивача у 2023 році, ОСОБА_16 втрачає статус неповнолітньої на час смерті батька та відповідно право на обов`язкову частку після смерті останнього. А тому рішення у цій справі безпосередньо впливає на її права та обов`язки. Однак клопотань про залучення останньої до участі у справі в якості відповідача (співвідповідача) від сторони позивача не надходило.

Суд позбавлений процесуальної можливості вирішення питання про залучення до участі у справі вищезазначених осіб як співвідповідачів без заявлення відповідного клопотання стороною позивача. Одночасно відповідно до усталеної практики Верховного Суду не залучення усіх належних відповідачів (співвідповідачів) є самостійною підставою для відмови у позові.

Так, відповідно до правової позиції, сформульованої у Постанові Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі № 686/30591/21, предметом розгляду у цій справі, зокрема, було оспорення позивачем постанови державного виконавця та акта про передачу майна стягувачу.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України). Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов`язки; 2) права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки (стаття 50 ЦПК України). Згідно з частинами першою та другою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що сторонами у справі є позивач і відповідач, між якими саме і виник спір, за вирішенням якого позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Близькі за змістом висновки сформульовані також у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17.

Установивши, що у цій справі відповідачами залучені лише переможець торгів та Державна виконавча служба і не залучено в якості співвідповідача боржника виконавчого провадження - ОСОБА_2, до якої у випадку визнання недійсними свідоцтв про передачу майна стягувачу у виконавчому провадженні, стягувач матиме право звернутися з вимогами про повернення боргу за кредитним договором, у рахунок погашення якого й було передано нерухоме майно, та позивачем пред`явлені вимоги про визнання за ним право власності на частку нерухомого майна як придбаного під час шлюбу з ОСОБА_2 апеляційний суд правильно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні цього позову через неналежний склад відповідачів.

Таким чином, не залучення усіх належних відповідачів, навіть враховуючи факт участі ОСОБА_2 у справі в якості третьої особи, було визнано Верховним Судом самостійною підставою для відмови у позові.

Аналогічно відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 07 травня 2025 року у справі № 761/2397/21, якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову. Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові.

Враховуючи встановлені судом обставини у цій справі, оскільки стороною позивача не вирішено питання про залучення до участі у справі всіх належних відповідачів (співвідповідачів), а тому у задоволенні позову слід відмовити, що не позбавляє права сторону позивачу заявляти аналогічний позов шляхом його пред`явлення до всіх належних відповідачів (співвідповідачів).

На зазначену обставину звертає увагу Верховний Суд у постанові від 22.01.2025 у справі № 760/18179/23, вказуючи, що відмова в задоволенні позову з підстав неналежного суб`єктного складу, не перешкоджає повторному зверненню до суду із позовом до належних відповідачів.

При цьому суд вважає передчасним за цих умов (без залучення усіх осіб, прав та інтересів яких стосується спір) надавати правову оцінку обставинам щодо факту та дійсної дати смерті ОСОБА_5 , оскільки зазначені обставини можуть бути предметом самостійного судового розгляду за участю усіх осіб, які є належними сторонами у справі, та прав й інтересів яких безпосередньо стосується спір.

На неможливість вирішення судом питання обґрунтованості позовних вимог по суті без залучення до розгляду справи усіх належних відповідачів звертає увагу Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2024 року у справі № 592/13042/21.

Крім того, як вбачається з наявного у матеріалах справи інформаційного листа слідчого від 20.05.2024 № 10804/16/08-24, обставини щодо факту та дати смерті ОСОБА_5 безпосередньо є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 від 08.10.2021 за ч. 3, 4 КК України ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12, 47, 48, 50, 51, 81, 82, 141, 175, 197, 223, 263-265, 268, 274, 279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 1224, 1241, 1261 ЦК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування актового запису про смерть - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено і підписано 04.11.2025.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Личаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Код , місцезнаходження: м. Львів, вул. Зелена, 77;

третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_13 ;

третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_14 .

Суддя: Мармаш В. Я.