03.11.2025 Справа № 756/5420/25
Справа № 756/5420/25
Првадження № 2/756/3855/25
19 вересня 2025 року Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Тихої О.О., за участю секретаря судового засідання Косянчук Н.І., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору, стягнення компенсації та моральної шкоди,
Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з вищезазначеною позовною заявою до відповідача, у якій просив: 1) розірвати Договір виконання робіт № 8020 від 16.08.2024, укладений між нам та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ; 2) стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на його користь компенсацію у сумі 17 000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.08.2024 між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір виконання робіт № 8020 від 16.08.2024, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався виготовити меблі, а саме: чотири шафи, здійснити їх доставку, монтаж за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до умов вказаного договору, строк виготовлення меблів становить 35 календарних днів з дати погодження креслення замовником. Оскільки креслення замовлених виробів були погоджені між ними 19.08.2024, тому виконавець повинен був виготовити меблі, здійснити їх доставку та монтаж до 23.09.2024.
Разом з тим, станом на 14.04.2025 відповідачем умови договору не виконані, а саме: три шафи доставлені розукомплектованими, крім того мають істотні недоліки.
Відповідач у добровільному порядку недоліки не виправив, спроби позивача зв`язатися з ним ігнорує.
Оскільки у позасудовому порядку вирішити вказане питання не уявляється можливим, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 19.05.2025 відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні пояснив, що 16.08.2024 між ним та відповідачем був укладений Договір виконання робіт № 8020 від 16.08.2024, відповідно до умов якого останній зобов`язався виготовити меблі, а саме: чотири шафи, здійснити їх доставку та монтаж за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання умов договору він здійснив оплату у розмірі 153 000,00 грн., з яких 65 900,00 грн. - аванс. Залишок коштів, які він мав сплатити на користь виконавця робіт, становить 4 000,00 грн. Оплату він здійснював готівкою в офісі відповідача. Через деякий час після погодження креслення відповідач доставив за обумовленою у договорі адресою комплектуючі для замовлених шаф, проте не у повному обсязі, а деякі деталі не відповідали обумовленим кресленням, внаслідок чого після монтажу вказаних шаф були виявлені істотні недоліки, які до теперішнього часу перешкоджають експлуатації шаф. Він кілька місяців чекав від відповідача належного виконання робіт за договором, неодноразово телефонував та писав у месенджері, проте той лише обіцяв усунути всі недоліки, однак пізніше взагалі став ігнорувати його звернення. За його підрахунками для закінчення всіх необхідних робіт, доукомплектування шаф та усунення недоліків необхідно 17 000,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - вартість матеріалів, яких не вистачає для повного укомплектування шаф; 7 000,00 грн. - вартість робіт. Завдану йому моральну шкоду через неналежне виконання умов договору він оцінює у 3 000,00 грн., яка полягає у тому, що був порушений звичайний життєвий уклад, вони з дружиною були змушені, скасовуючи заняття сина, годинами чекати відповідача вдома, який обіцяв приїхати та виконати відповідні роботи, а потім в односторонньому порядку скасовував візити; його родина тривалий час не може використовувати шафи за їх призначенням, що завдає значні незручності.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та ухвалити заочне рішення.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 16.08.2024 між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір виконання робіт № 8020 від 16.08.2024.
Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець бере на себе зобов`язання на умовах визначених цим Договором виготовити за рахунок коштів Замовника вироби (меблі) відповідно до Специфікації та Зразку (макету), які є невід`ємними частинами Договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Виконавець також зобов`язується здійснити доставку, монтаж та встановлення виробу за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк виготовлення становить 35 календарних днів з дати погодження креслення з Замовником. Аванс становить 70% від ціни Виробу, вказаної п. 2.1 Договору (п. 1.5 Договору).
Пунктом 2.1. Договору передбачено, що загальна вартість виробу складає 157 000,00 грн, авансовий платіж - 65 900,00 грн.
Відповідно до п. 2.2 Договору оплата може здійснюватися як в готівковій, так і в безготівковій формі, при цьому на підтвердження отриманих від Замовника коштів Виконавець зобов`язаний видати замовнику підтверджуючий документ відповідно до законодавства (розрахункову квитанцію, тощо).
Згідно з п. 5.1 за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність, передбачену Договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до вищенаведеного вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини, пов`язані з наданням відповідачем послуг з виготовлення меблів, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у даній сфері.
Спір між сторонами виник з приводу розірвання укладеного договору, у зв`язку з неналежним його виконанням відповідачем, а також наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди та компенсації додаткових витрат.
Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Однією із засад цивільного судочинства проголошено свободу договору (ст. 3 ЦК).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За правилами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині 3 статті 203 ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є змішаним договором, який поєднує у собі елементи договору купівлі-продажу та побутового підряду.
За змістом статті 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути будь-який товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Як закріплено нормами статті 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дали змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Так, з Договору виконання робіт № 8020 від 16.08.2024 вбачається, що сторонами погоджено, що строк виготовлення становить 35 календарних днів з дати погодження креслення з Замовником.
Як убачається з дослідженого у судовому засіданні листування між сторонами у месенджері, що зберігається на телефоні позивача iPhone 14 Pro Max, саме 19.08.2024 ним було погоджено креслення чотирьох шаф, зроблене відповідачем, а тому відповідач повинен був виготовити замовлені меблі до 23.09.2024.
Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно з ч. ч. 1ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його.
Згідно ч. 1 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом (ч. 4 ст. 673 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 698 ЦК України до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
За змістом ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Згідно зі ст. 872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків.
У разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати.
Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Пунктом 22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Права та обов`язки споживачів визначені ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості визначені ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».
Так, згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
Положеннями абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.
Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.
Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.
Відповідно до визначення термінів у ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).
Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
Частиною 5 статті 8 Закону передбачено, що продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. При пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк (ч.9 ст.8 Закону).
Частиною 1 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.
Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
В силу частини п`ятої статті 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).
Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі (частини перша, друга статті 22 ЦК України).
Як вже зазначалось вище, за правилам п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Як визначено статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 2.2.2 Договору прийняття робіт підтверджується підписанням замовником відповідного Акту здачі-прийняття робіт, який надається Виконавцем.
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що він виконав узяті на себе зобов`язання, передбачені Договором виконання робіт № 8020 від 16.08.2024, разом з тим, відповідач - ФОП ОСОБА_2 не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання в обумовлений у договорі строк, надавши позивачу недоукомплектовані вироби з недоліками, які не усунув, а саме: у шафі для спальні - відсутні обумовлені кресленням рейки, не прикручені гачки, мають місце складнощі при відкритті через неналежно зібраний фасад; на антресолі відсутня стінка з фанери; у шафі для дитячої кімнати - відсутнє дзеркало; у шафі для коридору - відсутня полиця; у шафі для балкону - відсутні верхній добір, петлі для дверцят, гачки всередині шафи, збірка виконана неналежним чином, внаслідок чого мають місце великі отвори (зазори).
Вказане підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема, фотознімками шаф, листуванням між сторонами, кресленнями.
Натомість, жодних доказів належного виконання Договору № 8020 від 16.08.2024, як і будь-яких заперечень з приводу заявлених позовних вимог, відповідачем не надано.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем неналежним чином виконані його зобов`язання, передбачені умовами вищевказаного договору, у зв`язку з чим існують підстави для настання правових наслідків відповідно до приписів ст. 611 ЦК України у виді розірвання Договору виконання робіт № 8020 від 16.08.2024.
Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 витрати, які він очікує понести, у зв`язку із закінченням всіх необхідних робіт, доукомплектування шаф та усунення недоліків у сумі 17 000,00 грн., яка складається з наступного: 10 000,00 грн. - вартість матеріалів, яких не вистачає для повного укомплектування шаф; 7 000,00 грн. - вартість робіт, які належить виконати для завершення виготовлення шаф згідно з обумовленими кресленням та специфікацією.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).
Разом з тим, позивачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів понесення ним вказаних витрат у заявленому розмірі, у зв`язку з чим позов у цій частині не підлягає задоволенню.
Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідні обставини встановлюються судом на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Під час розгляду справи позивач зазначив, що внаслідок несумлінної поведінки відповідача він зазнав моральних переживань, які були викликані незручностями та порушенням його звичайного способу життя, пов`язаними з неможливістю вільно розпоряджатись своїм часом, у зв`язку з постійним очікуванням прибуття відповідача для виконання останнім необхідних робіт, усунення недоліків продукції, які так і не були виконані останнім.
При цьому з наданої позивачем переписки судом встановлено, що останній довготривалий час спілкувався з відповідачем, неодноразово погоджувався на перенесення виконання останнім зобов`язань за договором.
Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»).
Керуючись принципом справедливості, виваженості, розумності, суд приходить до висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивач дійсно зазнав моральних страждань, останньому завдано моральну шкоду, яку суд визначає в розмірі 3 000,00 грн. та яку вважає за необхідне стягнути з відповідача ФОП ОСОБА_2 на користь позивача, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору, стягнення компенсації та моральної шкоди - задовольнити частково.
Розірвати Договір виконання робіт № 8020 від 16.08.2024, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави, в особі Державної судової адміністрації України, судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Дата виготовлення повного судового рішення - 03.11.2025.

Суддя О.О. Тиха