УХВАЛА

31 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 752/7724/25

провадження № 61-12818ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області - Паталахи Катерини Володимирівни, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2025 року в справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Запорозькій області, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Сенс Банк» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області 17 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2025 року (провадження

№ 61-9140ск25) вказану касаційну скаргу повернуто заявнику.

У жовтні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга представника Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області - Паталахи Катерини Володимирівни, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року визнано наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень попередніх інстанцій неповажними.

Касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій.

У жовтні 2025 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року.

Усуваючи недоліки касаційної скарги, заявник подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08 квітня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 19 червня 2025 року, в якій вказує, що строк на повторну подачу касаційної скарги пропущено з поважних причин. Заявник просить врахувати, що ним не допущено процесуальну бездіяльність, а були вчиненні усі можливі дії з метою реалізації права на оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій, шляхом повторного подання касаційної скарги після її повернення на підставі ухвали Верховного Суду від 10 вересня 2025 року.

На переконання заявника, в цьому випадку слід уникати надмірного формалізму та суворого трактування норм процесуального права.

Верховний Суд відхиляє наведені доводи заявника, оскільки такі не містять жодних доводів та обґрунтувань із посиланням на докази про об`єктивні причини пропуску заявником строку (33 дні) на повторне подання касаційної скарги.

В зв`язку з чим, доводи заяви про надмірний формалізм та суворе трактування судом норм процесуального права є безпідставними, адже пропуск процесуального строку в цій справі на 33 дні, очевидно свідчить, що такий пропуск строку є тривалим, а вимога суду про наведення заявником об`єктивних поважних причини пропуску цього строку з посиланням на докази, є законною.

Проте, як вбачається зі змісту заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, заявник взагалі не наводить про такі причини та жодним чином не обґрунтовує обставини пропуску процесуального строку.

Отже, слід дійти висновку, що Головним управлінням Державної податкової служби у Запорізькій області не наведено і не підтверджено доказами обставин на підтвердження об`єктивних перешкод повторного оскарження (повторної подачі касаційної скарги) рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2025 року в межах процесуального строку, пропуск якого є тривалим (33 дні), тому відмовляє у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку.

При цьому, Верховний Суд вкотре наголошує, що за відсутності підтверджуючих доказів поважності причини пропуску строку на касаційне оскарження, суд касаційної інстанції не має можливості перевірити обставини пропуску процесуального строку.

Ураховуючи безповоротність процесуальної дії у вигляді поновлення пропущеного строку, Верховний Суд не може керуватися високою вірогідністю обставин на користь особи, яка просить вчинити таку процесуальну дію, тому, у цьому випадку, наявність певних обставин має бути підтверджена саме особою, яка клопоче перед судом про поновлення строку.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 20 жовтня 2025 року про залишення касаційної скарги без руху заявником не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області - Паталахи Катерини Володимирівни, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2025 року вважати неподаною та повернути заявнику

Заявнику та іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара