Справа № 349/1133/25
Провадження № 2/349/558/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 листопада 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі судді Могили Р.Г.

за участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» ( далі - ТОВ «ФК «ЕЙС» ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» ( далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 укладений в електронній формі шляхом підписання одноразовим ідентифікатором договір кредитної лінії № 592382056, згідно якого він отримав кошти в розмірі 12 000,00 грн, зі сплатою відсотків.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. В подальшому до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладалися додаткові угоди, у тому числі і щодо продовження терміну дії Договору факторингу.

На виконання договору факторингу №28/1118-01, сторони підписали Реєстр прав вимоги №144 від 27 липня 2021 року за яким до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за договором кредитної лінії № 592382056, боржником в якому виступає відповідач по справі ОСОБА_1

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» передало ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.На виконання умов договору факторингу №28/1118-01 сторони підписали Реєстр прав вимоги №10 від 31 липня 2023 року, зокрема, за договором кредитної лінії № 592382056.

08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до якого позивачу по справі відступлено право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 592382056 на суму 42 684,00 грн.

Зазначає, що загальний розмір заборгованості по поверненню коштів та сплаті відсотків за їх користування за договором кредитної лінії № 592382056 від 24 травня 2021 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 42 684,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12 000,00 грн, заборгованість за відсотками - 36 684,00 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 42 684,00 грн, а також понесені судові витрати із сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Микитчин П.С. подав відзив на позов, в якому зазначив, що нарахований позивачем розмір заборгованості за відсотками є необгрунтований та не відповідає умовам кредитного договору. Відсотки за користування кредитними коштами мали бути нараховані за відсотковою ставкою, визначеною в п.1.9.1. кредитного договору та протягом 30 днів строку кредиту і становити 6 120,00 грн. Окрім того зазначає, що позичальник не вчиняв жодних дій щодо продовження строку кредиту , відповідно до умов п.1.8 кредитного договору, а тому нарахування подальших відсотків є неправомірним. Також вважає завищеним розмір витрат на правничу допомогу адвоката, оскільки справа є малозначною, а позовна заява - однотипною.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. Вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування у АТ «Акцент-Банк» доказів, що становлять банківську таємницю.

Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, про що зазначив у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Микитчин П.М. у відзиві зазначив про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи

24 травня 2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 592382056 (далі Договір), який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором MNV2Q4K8, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 49-54).

Відповідно до п. 1.1. Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі 12 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Сума кредиту 12 000,00 грн надається позичальнику одразу після укладення Договору ( п. 1.3. Договору).

Відповідно до п.1.7 Договору кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договору.

Відповідно до п. 1.9.1. 1.13. Договору процентна ставка протягом дії дисконтного періоду 1,70% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. З наступного дня після закінчення дисконтного періоду відсоткова ставка 2,30% в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до п. 1.12.1 Договору зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду.

На виконання ухвали судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2025 року про витребування доказів, АТ «Акцент-Банк» надано платіжне доручення №51.128 від 24 травня 2021 року про зарахування 12 000,00 грн на рахунок ОСОБА_1 . Карта № 408833 емітована на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 189-192).

Згідно розрахунку заборгованості проведеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 592382056 від 24 травня 2021 року за період з 24 травня 2021 року по 27 липня 2021 року становить 27 504,00 грн, з яких 12 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15 504,00 грн - заборгованість за відсотками ( а.с. 66-67).

Згідно розрахунку заборгованості проведеного ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 592382056 від 24 травня 2021 року за період з 27 липня 2021 року по 20 вересня 2021 року становить 42 684,00 грн, з яких 12 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 30 684,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 64-65 ).

Перехід до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» права грошової вимоги за договором кредитної лінії № 592382056 від 24 травня 2021 року, боржником в якому виступає відповідач по справі ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:

- договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, додатковою угодою № 19 від 28 листопада 2019 року, додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року, додатковою угодою № 27 від 31 грудня 2021 року, додатковою угодою № 31 від 31 грудня 2022 року, додатковою угодою № 32 від 31 грудня 2023 року, які укладені між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 109-133);

- договором факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»( а.с. 93-108);

- договором факторингу № 08/07/25-Е від 08 липня 2025 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем по справі ТОВ «ФК «ЕЙС»( а.с. 78-92).

Відповідно до Витягу із реєстру боржників до договору факторингу № 08/07/25-Е від 08 липня 2025 року, за боржником ОСОБА_1 рахувалася заборгованість за кредитним договором № 592382056 від 24 травня 2021 року загальним розміром 42 684,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12 000,00 грн, заборгованість за відсотками - 30 684,00 грн (а.с. 90-91).

Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 правовідносин у зв`язку з укладенням кредитного договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, який вважається укладеним у письмовій формі, а також наявності зі сторони відповідача невиконаних зобов`язань за кредитним договором.

Зі змісту кредитного договору вбачається, що його підписано позичальником електронним підписом - одноразовим ідентифікатором MNV2Q4K8 24 травня 2021 року о 18 год 13 хв 48 с, що відповідає вимогам статтей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

У вказаному кредитному договорі сторони погодили умови кредитування, в тому числі розмір кредиту та відсоткову ставку за користування кредитом.

Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у кредитора виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги товариства, що виникають в результаті використання кредитних коштів та повернути кредит.

Отже між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Укладання договорів факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а в подальшому ізТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до виникнення кредитних правовідносин з ОСОБА_1 не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договори факторингу були чинними.

Умови цих договорів не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки.

Крім того, додатковими угодами, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється в момент підписання реєстру права вимоги. Реєстри про передачу права вимоги, наявні у матеріалах справи, та є належними доказами щодо передачі відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Отже відповідно до договорів факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором № 592382056 від 24 травня 2021 року в якому боржником виступає відповідач по справі ОСОБА_1 .

Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладенням кредитного договору, а також наявності з сторони відповідача невиконаних зобов`язань щодо повернення тіла кредиту в розмірі 12 000,00 грн.

Щодо стягнення заборгованості за відсотками, то суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18, вказала, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Суд враховує, що «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання» (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13).

Згідно пунктів п. 1.9.1. 1.13. Договору процентна ставка протягом дії дисконтного періоду 1,70% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. З наступного дня після закінчення дисконтного періоду відсоткова ставка - 2,30% в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до п. 1.12.1 Договору зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду.

Отже на підставі вказаного пункту Договору відбулася пролонгація кредитного договору та, як наслідок, строк користування кредитними коштами було продовжено в межах цього строку.

За таких обставин, нарахування відсотків за продовжений строк користування кредитними коштами, на думку суду, є правомірним.

Із розрахунків заборгованості проведених ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що загальна сума заборгованості за відсотками становить 30 684,00 грн.

Згідно умов Договору на період дисконтного періоду, а саме 30 днів, розмір відсоткової ставки - 1,70 % вдень від суми кредиту.

Отже розмір заборгованості відповідача за відсотками за період з 24 травня 2021 року по 23 червня 2021 року, тобто за 30 днів складає 6 120,00 грн ( 12 000,00 грн х 1,70% / 100% =204,00 грн в день х 30 днів).

Відповідно до умов Договору з наступного дня після закінчення дисконтного періоду відсоткова ставка складала 2,30% в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не виконував умови договору, його строк продовжувався і заборгованість по сплаті відсотків за період з 24 червня 2021 року по 20 вересня 2021 року ( розрахунок проведений ТОВ «Таліон Плюс» станом на 20 вересня 2021 року ) , тобто за 89 днів, складає 24 564,00 грн ( 12 000,00 грн х 2,30 % /100 % = 276 грн в день х 89 днів).

Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача по сплаті відсотків становить 30 684,00 грн (6 120,00 грн + 24 564,00 грн).

Розподіл судових витрат

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи встановлено, що позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено позивачем із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн, та підтверджується платіжною інструкцією № 24841 від 29 серпня 2025 року.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути повністю понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).

Так, позивачем на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу надано суду такі документи: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 видане Тараненку А.І., ордер серія АА №1600212 про надання адвокатом Тараненком А.І. правничої допомоги ТОВ «ФК «ЕЙС», договір про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року, додаткову угоду № 4 7 від 09 липня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 17 липня 2025 року.

Зокрема, із змісту акта прийому-передачі наданих послуг встановлено, що вартість наданих адвокатом послуг складає 7 000,00 грн.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21).

Враховуючи складність цієї справи, яка з врахуванням п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України є малозначною справою, обсяг виконаних адвокатом робіт, заперечення щодо такого розміру витрат зі сторони відповідача, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, суд зменшує витрати позивача на правничу допомогу до суми 3 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265,267 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за договором кредитної лінії № 592382056 від 24 травня 2021 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12 000,00 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 30 684,00 грн , всього на загальну суму 42 684,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС судові витрати в розмірі 5 422,40 грн, які складаються із 2 422,40 грн судового збору та 3 000,00 грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фівнансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: вул. Алматинська, 8, офіс 310а м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 04 листопада 2025 року.

Суддя Р.Г. Могила