Справа № 589/1206/24
Провадження № 2/589/196/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Лєвши С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Новик О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Шостка в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

- про визнання права власності на частку житлового будинку за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/6 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд, які розташовані за адерсою: АДРЕСА_1 (далі Будинок-1).

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником 5/6 частки Будинку-1, та власником 2/3 частки Будинку-1, що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.03.1992, та власником 1/6 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.01.1989.

Власником іншої 1/6 частки Будинку-1 є брат позивача ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.01.1989, однак з цього часу відповідач не навідується до Будинку-1, не утримує належну йому частку, долею Будинку-1 не цікавиться.

18 квітня 2006 року відповідач надав письмову розписку, відповідно до якої відмовився на користь позивача від частки Будинку-1, а його дружина ОСОБА_3 отримала від позивача грошову компенсацію у розмірі 1500 доларів США.

Отже, з 1989 року позивач самотужки утримує належну відповідачу 1/6 частку Будинку-1 з відповідною часткою господарських споруд, проводить косметичний ремонт будинку та господарських споруд, відкрито користується цим майном.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з`явилася, про дату, час та місце його розгляду повідомлена. Представник позивача адвокат Рязанець Андрій Анатолійович надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.41)

Відповідно до ч. 10 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи, як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.

Оскільки місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 встановити не вдалося, останній повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у вказаній справі через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади в Україні за адресою: https://court.gov.ua/sud1819/. (а.с.38)

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до фотокопії довідки виданої Комунальним підприємством Шосткинське міськрайонне Бюро технічної інвентаризації 19 лютого 2024 року за №387, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване в кн. №19 р.№3359 за: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 2/3 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідчений Шосткинською держнотконторою 12.03.1992 р.№865, виданий дублікат 21.03.2002 р.№591 Шосткинською держнотконторою. А також, за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 1/6 частини цього будинку на підставі права власності про право на спадщину, посвідчений Шосткинською нотконторою 27.01.1989 р.№241. (а.с.6)

Із фотокопії свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Шосткинської державної нотаріальної контори Буйвал А.В. 27 січня 1989 року, спадкоємцями майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є в рівних частинах кожний: дружина ОСОБА_6 , донька ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 . Спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з половини житлового будинку, площею 35,9 кв.м, з відповідною частиною надвірних споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 600 кв.м. (а.с.7)

Із фотокопії свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Шосткинської державної нотаріальної контори Буйвал А.В. 12 березня 1992 року, спадкоємцями майна ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є в рівних частинах кожному: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з: 2/3 частини житлового будинку, площею 35,9 кв.м, з відповідною частиною надвірних споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 600 кв.м. (а.с.8)

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

За змістом ст. 316, 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Згідно із ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова) відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст.344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст.344 ЦК), (п. 9 Постанови).

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи положення ст. 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.15, 16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 за №1952-IV). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа 1/6 часткою майна ОСОБА_2 , а саме, Будинку-1, і продовжує відкрито, безперервно користуватися його 1/6 часткою цього будинку більше 10 (десяти) років, відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, тому суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому існують підстави для визнання права власності на 1/6 частку нерухомого майна - Будинку-1, за набувальною давністю за позивачем.

З врахуванням викладеного, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 15, 16, 344 ЦК України, ст. 4, 5, 10, 12, 76-81, 83, 200, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку будинку за набувальною давністю, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною часткою господарських споруд, в порядку набувальної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Сторони:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 .

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша