єдиний унікальний номер справи 546/39/25
номер провадження 2/546/183/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Лівер І.В.,

за участі секретаря судового засідання - Лободи Н.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Решетилівка Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що в особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 було подано заявку на отримання кредиту № 3457357. ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачці електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідачка підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 3457357 від 09.08.2021. Таким чином, ОСОБА_1 уклала Договір про споживчий кредит № 3457357 від 09.08.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачці були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12 000,00 грн. ОСОБА_1 не виконано належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України. 11.11.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 12Т, ТОВ «Мілоан» було відступлено право вимоги за Кредитним договором № 3457357 від 09.08.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідачки. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 48410,44 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 11400,00 грн; заборгованість за відсотками становить 36170,44 грн, заборгованість за комісійними винагородами 840 грн. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачкою умов Кредитного договору № 3457357 від 09.08.2021, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідачки, зазначену в Кредитному договорі № 3457357 від 09.08.2021, направлено Повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 3457357 від 09.08.2021. Не зважаючи на це, ОСОБА_1 не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені Кредитним договором № 3457357 від 09.08.2021. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідачки заборгованість за Кредитним договором № 3457357 від 09.08.2021 у розмірі 48 410,44 грн; судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Ухвалою суду від 27 січня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

10.04.2025 представником відповідача Голубом В.В., подано відзив, у якому зазначає, що позов відповідач не визнає, вимоги позивача є незаконними та непоґрунтованими, у позивача відсутнє право на звернення до суду. Договір про споживчий кредит №3457357 від 09.08.2021 року з додатками, надані Позивачем Суду у копіях, не був укладений ні в якій формі: ні в паперовій ні в електронній, тому що Відповідач до ТОВ «МІЛОАН» не звернувся і не підписував договір таким способом. Відсутні підписані обома сторонами у дату укладання оригіналів, яких у даній Суду редакції не існує ні в якій формі: ні в паперовій, ні в електронній. Примірник оригіналу Договору про споживчий кредит №3457357 від 09.08.2021 року Відповідачу не надавався. Перший кредитор ТОВ «МІЛОАН» коштів за Договором про споживчий кредит №3457357 від 09.08.2021 року Відповідачу не переказував, і тому у нього не визнали права кредитора та у Позивача відсутнє право на звернення до суду. ПРАВИЛА надання фінансових кредитів ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця відсутні в матеріалах справи та не можуть бути застосовані до правовідносин Сторін. Умови Договору про споживчий кредит №3457357 від 09.08.2021 року в частині встановлення комісії для надання кредиту у розмірі 840.00 гривень (п. 1.5.1. Договору) та встановлення комісії з управління та обслуговування кредиту (п. 2.2.1. Договору) є нікчемними в силі закону. Умови Договору про споживчий кредит №3457357 від 09.08.2021 року про одностороннє збільшення відсотків є нікчемними в силі закону, а розрахунки Позивача не відповідають наданим ним же копіям, законодавству України та правовим висновкам Верховного Суду. Суперечність умов договору має тлумачитися на користь споживача кредитних послуг. Зазначив, що судові витрати в розмірі 6000 грн є неспівмірними із наданим обсягом послуг, затраченим часом. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за безпідставністю та недоведеністю.

10.04.2025 представником відповідача Голубом В.В., подано клопотання про витребування оригіналів письмових доказів.

Ухвалою суду від10.04.2025 клопотання представника відповідачки задоволено, витребувано ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» докази.

16.04.2025 до суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що доводи представника Відповідача, що Позивачем до матеріалів справи не долучалися докази укладання та погодження умов Кредитного договору Відповідачем, є безпідставними. 09.08.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН», Відповідач подав Заявку на отримання кредиту № 3457357. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Оскільки ТОВ «МІЛОАН» було направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 3457357 від 09.08.2021, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Зі змісту Заявки на отримання кредиту та зазначеного укладеного Кредитного договору вбачається, що Відповідач при його оформленні зазначив свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, адресу місця реєстрації (проживання). Хронологія вчинення дій щодо укладення договору у формі електронного правочину, інформація з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МІЛОАН» про надсилання SMS на номер відповідача та інформацією з електронного файлу (LogFile застосування коду) щодо підтвердження підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину містяться у Розділі 6 Кредитного договору «Порядок укладення договору». Щодо зазначення одноразового ідентифікатора (далі - ЕПОІ) на договорі, файл із зашифрованим підписом було завантажено разом із позовом через особистий кабінет підсистеми «Електронний суд», проте, ані при відкритті/завантаженні в особистому кабінеті підсистеми «Електронний суд» у форматі для перегляду, ані при друкуванні файлу він не відображається з питань збереження конфіденційності інформації. Таким чином, з боку Відповідача відбулося підписання договору про споживчий кредит № 3457357 від 09.08.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Z99296, 09.08.2021 о 22:45 год. Кредитний договір який був підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, свідчить про укладання між Сторонами даного правочину. Стороною Відповідача до поданого відзиву на позовну заяву не надано жодних доказів на спростування факту укладення кредитного договору, або спростування факту перерахування та отримання ним кредитних коштів. Відповідно до норм чинного законодавства ТОВ «МІЛОАН» на виконання умов договору про споживчий кредит № 3457357 від 09.08.2021 перерахувало Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 12000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 53307903 від 09.08.2021. Перед отриманням кредиту ТОВ «МІЛОАН» отримав підтвердження, що Відповідач має доступ до управління картковим рахунком № 414950XXXXXX0786 та може розпоряджатись коштами на цьому рахунку. ТОВ «МІЛОАН» є фінансовою установою, що відповідно до наявної ліцензії може надавати лише одну фінансову послугу: надання коштів у позику, в т.ч. і на умовах фінансового кредиту. Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Відомості про щоденні погашення та нарахування за договором про споживчий кредит № 3457357, зазначена складова заборгованості по пені у сумі 840,00 грн., є технічною опискою, оскільки, як вбачається згідно із умов Кредитного договору та змісту викладеного розрахунку, Відповідач має непогашену заборгованість саме за комісією у сумі 840,00 грн. Просив задовольнити у повному обсязі позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Також просив поносити строк для надання доказів, а саме Правил надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» та подання клопотання про витребування доказів.

09.05.2025 до суду від представника відповідачки надійшло клопотання, в якому просить в судовому засіданні дослідити зміст оригіналу договору у форматі pdf.

05.06.2025 до суду від представника відповідачки надійшло клопотання про витребування доказів.

11.09.2025 до суду від представника відповідачки надійшло клопотання про дослідження оригіналів доказів.

Ухвалою суду від 11.09.2025 у задоволенні клопотання позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про поновлення строку для надання до суду Правил надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» відмовлено.

У задоволенні клопотання позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів відмовлено.

У задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про дослідження безпосередньо в судовому засіданні змісту оригіналу договору про споживчий кредит № 3457357 від 09.08.2021 року у форматі pdf відмовлено.

У задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування доказів на підставі ст. 84 ЦПК України відмовлено.

У задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про дослідження оригіналів доказів та виключення копій з числа доказів у справі на підставі ч. 6 ст. 95 та ч. 5 ст. 100 ЦПК України відмовлено.

У судове засідання представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» не з`явився, про день та час розгляду справу повідомлений завчасно та належним чином. У позовній заяві та відповіді на відзив просив справу розглядати без участі представника. 18.09.2025 року до суду представником подано заяву про розгляду справи без участі, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 04.11.2025 представником відповідачки Голобом В.В. до суду подане клопотання про розгляд цивільної справи № 546/39/255 за відсутності відповідача та його представника.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , змінила прізвище на ОСОБА_4 , відповідно до даних паспорта № НОМЕР_3 .

09.08.2021 ОСОБА_3 подано до ТОВ «Мілоан» анкету-заяву на кредит № 3457357 у розмірі 12 000,000 грн, з заповненням персональних даних.

09.08.2021 між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_3 укладено Договір про споживчий кредит № 3457357, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 12 000,00 грн, на строк 17 днів до 26.08.2021, зі сплатою процентів в розмірі 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Сторони погодили розмір комісії за надання кредиту 840,00 грн.

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

За п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Згідно п. 6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Мілоан".

Згідно з п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником товариству через веб - сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в Особистому кабінеті позичальника.

Відповідно до п. 6.3. договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством, що розміщені на веб - сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору.

У п. 6.4 зазначається, що укладення ТОВ "Мілоан" кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним укладенню кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. (п. 6.5 договору)

Згідно з Додатком № 1 до Договору про споживчий кредит 3457357 від 09.08.2021 сторони затвердили Графік платежів та орієнтовну вартість кредиту.

За даним Графіком, 09.08.2021 року відповідач зобов`язалася погасити суму кредиту в розмірі 12 000,00 грн., сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 1795,20 грн. та комісію за надання кредиту в розмірі 840,00 грн.

До укладання договору про споживчий кредит, позичальник ознайомилася з паспортом споживчого кредиту та підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Далі, відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 12 000 грн.

З платіжного доручення № 53307903 від 09.08.2021 встановлено, що ТОВ «Мілоан» своє зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши у розпорядження ОСОБА_1 кредит у сумі 12 000,00 грн шляхом безготівкового перерахування грошових коштів.

Отже, судом встановлено, що відповідач підписала кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

11.11.2021 ТОВ "Мілоан" відступило право вимоги за кредитним договором № 3457357 від 09.08.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 3457357 від 09.08.2021 згідно Договору відступлення прав вимоги № 12Т.

Згідно Акту приймання-передачі Реєстру Прав вимог від 11 листопада 2021 року до договору факторингу № 12Т від 11 листопада 2021 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 11 листопада 2021 року, складений за формою згідно із додатком № 1 до договору (а.с. 23 зворотній бік аркуша).

Згідно витягу з додатку до договору факторингу № 12Т від 11.11.2021 загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором № 3457357 від 09.08.2021 становить 48410,44 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 11400,00 грн, заборгованості за відсотками 36 170,44 грн, комісії 840 грн (а. с. 13).

Позивачем надано платіжні інструкції №1930 від 29.12.2021, №1923 від 23.12.2021, №1893 від 16.12.2021, №1855 від 09.12.2021, №1777 від 02.12.2021, №27 від 25.11.2021, №1756 від 19.11.2021, №1752 від 19.11.2021.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Отже, до ТОВ «Діджи Фінанс» відповідно до укладеного договору факторингу № 12Т від 11 листопада 2021 року, перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вищевказаним кредитним договором у загальному розмірі 39520,00.

ТОВ «Діджи Фінанс» 27.09.2023 року направило досудову вимогу відповідачу з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 48410,00 грн (а.с. 36).

Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України.

Так у ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно ст. 3 цього ж Закону, електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 прийняла пропозицію (оферта) укласти електронний договір споживчого кредиту з накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланим кредитором позичальнику у електронному смс-повідомленні, що свідчить про укладення кредитного договору з дотриманням встановленої Законом форми правочину.

Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 підтвердив, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними за та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачка була ініціатором укладання кредитного договору, надала необхідні для укладання договору особисті дані, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані, які зазначені в кредитному договорі та які були надані відповідачем у анкеті-заяві на кредит.

Отримавши кредитні кошти, відповідачка ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання договором про споживчий кредит, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми кредиту 11 400,00 грн з урахування сплаченої суми на погашення кредиту.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у загальному розмірі 36 170,44 грн.

З розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 3457357 за період з 09.08.2021 по 01.11.2021 вбачається, що відповідачка станом має заборгованість за кредитним договором в розмірі 48410,44 грн., з яких: 11 400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту), 36 170,44 грн. - сума заборгованості за відсотками, 840,00 грн. пеня, яка є комісією, що вбачається із матеріалів справи та помилково зазначена саме пенею, що представником зазначено у відповіді на відзив.

Суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 11 400 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення заборгованості за простроченими процентами, суд дійшов наступного висновку.

Договір між сторонами було укладено на строк 17 днів з 09.08.2021 по 26.08.2021.

Погашення тіла кредиту у розмірі 600 грн, відповідачкою внесено 26.08.2021, тобто в межах наданого строку.

Отже, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку позики. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право нараховувати проценти за кредитним договором, тобто після 26.08.2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» не мали законних підстав нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором № 3457357 від 09.08.2021.

Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі N 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 390/1875/16-ц (провадження № 61-19255св18).

Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою був укладений догорів в електронній формі.

Як вбачається з умов пунктів 1.3, 1.4. договору, кредит надається строком на 17 днів з 09.07.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 26.08.2021.

Дійсно, відповідно до п. 2.3.1.2 Кредитного договору № 3457357 від 09.08.2021 позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору.

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Проте, наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як пунктами 1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом 26.08.2021.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Отже, за умовами договору про споживчий кредит № 3457357 від 09.08.2021, право ТОВ «Мілоан» нараховувати проценти за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору після 26.08.2021, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом. Проте, із розрахунку заборгованості вбачається, що проценти нараховувалися по 01.11.2021 включно.

При цьому, в охоронних правовідносинах, права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, після спливу визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинено.

Отже, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами у розмірі 1795,20 грн.

Щодо стягнення заборгованості за комісією суд зазначає наступне.

У п. 1.5.1. договору про споживчий кредит зазначено комісію про надання кредиту у розмірі 840,00 грн., яка нараховується за ставкою 7,00% від суми кредиту одноразово та яку позичальник має сплатити в термін, вказаний у п. 1.4. договору, тобто до дати повернення кредиту - 26.08.2021.

Розділом 6 вище зазначеного договору передбачено, що позичальник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з усіма умовами, змістом, повністю розуміє і зобов`язується дотримуватися умов договору, Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті та є невід`ємною частиною договору.

В свою чергу, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління НБУ постановою від 11.02.2021 року № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до п. 5 Правил кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.

Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).

Аналізуючи умови договору про споживчий кредит № 3457357від 09.08.2021 року та Правила надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», суд дійшов висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між ТОВ «Мілоан» та відповідачою договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.

Отже, підписанням договору № 3457357 та Паспорту споживчого кредиту без будь-яких застережень відповідачка підтвердила, що вона обізнана та погодилася з усіма умовами такого договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Відповідачка ознайомившись з умовами кредитного договору, мала реальну можливість відмовитися від укладення останнього, проте не зробила цього.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача сума несплаченої комісії в розмірі 840,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобов`язання у встановлені договором строки не виконала, у зв`язку з чим має борг по кредитному договору, то суд вважає за необхідне стягнути з неї заборгованість за кредитним договором яка складається із: 11400,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 1795,20 грн. заборгованості за процентами та 840,00 грн. заборгованості за комісією.

При цьому, слід відмовити позивачу у стягненні з відповідача процентів у розмірі 34 375,24 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що доводи представника відповідачки щодо не укладання нею договору ані в письмовій, ані в електронній формі, спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що 09.08.2021 відповідачка уклав із ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит №3457357, підписавши його одноразовим ідентифікатором. Крім одноразового ідентифікатору реквізити сторін договору мають інші відомості про відповідачку, а саме: дані паспорту та ідентифікаційний код, тобто в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» договір про споживчий кредит, підписаний відповідачкою, і є належним та допустимим доказом на підтвердження кредитних зобов`язань.

Посилання представника відповідачки на недоведеність факту видачі кредитних коштів належними доказами, суд вважає безпідставними, оскільки у справі наявне платіжне доручення №53307903 від 09.08.2021 відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 06.11.2019 №127.

Щодо доводі представника відповідача з приводу нікчемності визначеного розміру комісії, суд зазначає, що позичальник ОСОБА_1 була обізнана із умовами кредитування, добровільно погодилась на визначені у ньому істотні умови кредитування та взяла на себе відповідні зобов`язання. Це загальний принцип цивільного права, який означає, що особа, яка прийняла на себе зобов`язання, несе відповідальність за його виконання. До того ж, діючи добросовісно, позичальник, будучи попередньо ознайомленим із умовами кредитування, викладеними у паспорті споживчого кредиту, мала можливість відмовитися від договору без пояснення причин. Відповідачка таким правом не скористався та до звернення позивача в суд із відповідним позовом не ставила під сумнів умови кредитування, зокрема комісії.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ТОВ «Діджи Фінанс» при подачі позову до суду сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволені на 28,99 % (14035,20 грн х 100% / 48410,44 грн), з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за сплату судового збору в розмірі 702,25 грн.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. надано договір № 42649746 від 01 листопада 2024 року про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Стародуб І.В., додаткову угоду № 3457357 від 01 листопада 2024 року до договору № 42649746 від 01 листопада 2024 року про надання правової допомоги, укладену між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Стародуб І.В., детальний опис робіт, Акт на підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30 грудня 2024 року.

Витрати на професійну правничу (правову) допомогу складають 6 000 грн, тому суд дійшов висновку про задоволення витрат позивача на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 1 739 грн 40 коп., що становить 28,99% від 6 000 грн.

Керуючись ст. 7, 12, 19, 141, 247, 264, 265, 274, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за договором про споживчий кредит № 3457357 від 09.08.2021 року, у розмірі 14035,20 грн., що складається із: 11400,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 1795,20 грн. заборгованості за процентами, 840,00 грн. заборгованості за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 702,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» 1 739 грн 40 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач - ТОВ «Діджи Фінанс», , юридична адреса: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1;

Представник позивача Романенко Михайло Едуардович, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1;

Відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Представник відповідачки ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 04 листопада 2025 року.

Суддя І.В. Лівер