ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 2-125/11

провадження № 61-11325св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо»,

заінтересовані особи:

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 липня 2024 року у складі колегії суддів: Дьомич Л. М., Головань А. М., Карпенко О. Л.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст заявлених вимог

У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» (далі - ТОВ «ФК «Інвест-Кредо») звернулось до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа та заміну стягувача.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 червня 2012 року у справі № 2-125/11 стягнено солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») заборгованість за кредитним договором від 25 вересня 2008 року № 0 в сумі 168 644,53 дол. США та судові витрати.

12 липня 2012 року на виконання вказаного рішення Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області видав виконавчий лист.

15 квітня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» укладено договір № 2227/К/1 про відступлення прав вимоги, за яким відступлено шляхом продажу ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» право вимоги до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за кредитним договором від 25 вересня 2008 року № 0.

07 травня 2019 року виконавчий лист № 2/1121/23/12 повернено стягувачу

ПАТ «Дельта Банк» на підставі частини другої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки майна, на яке може бути звернено стягнення, у боржника немає.

Судове рішення дотепер не виконано, повернення виконавчого листа не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Щодо підстав пропуску строку заявник посилався на те, що ПАТ «Дельта Банк» міг пред`явити вказаний виконавчий лист до виконання у строк до 07 травня 2022 року, проте 08 лютого 2021 року ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі № 2-125/11 у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено, оскільки заявник не надав доказів повідомлення боржників про відступлення права вимоги та щодо переходу права вимоги до заінтересованої особи.

24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, діяльність товариства повністю припинилась, що підтверджується наказом директора від 24 лютого 2022 року № 24/02/2022 року «Про встановлення простою юридичного відділу

у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України». Юридичний відділ товариства частково відновив свою роботу лише 03 січня 2023 року (наказ від 03 січня 2023 року № 03/01/2023).

У серпні 2023 року ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» звернулось до ПАТ «Дельта Банк»

з вимогою надати оригінал виконавчого листа від 12 липня 2013 року

№ 2/1121/23/12, проте отримало відповідь, що вказаний виконавчий лист виконавча служба товариству не повертала.

З`ясувати місцезнаходження виконавчого документа немає можливості, оскільки заявник не є стороною виконавчого провадження.

11 жовтня 2023 року представник товариства звернувся до Світловодського ВДВС з запитом про надання доказів про повернення на адресу ПАТ «Дельта Банк» оригіналу виконавчого листа та отримав відповідь про неможливість надання відповідних доказів, оскільки заявник не є стороною вказаного виконавчого провадження, крім того, строк зберігання реєстрів відправлених рекомендованих листів становить лише один рік.

19 січня 2024 року ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» отримало відповідь від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до якої у результаті вивчення заходів з приймання-передачі матеріалів та документів ліквідованого ПАТ «Дельта Банк» виконавчий лист у справі № 2-125/11 на адресу Фонду не передано.

ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» просило замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» за виконавчим листом; поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, виданого Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області на виконання рішення від 13 червня 2012 року у справі № 2-125/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором від 25 вересня 2008 року

№ 0 в сумі 168 644,53 дол. США та судовий збір; видати дублікат виконавчого листа від 12 липня 2012 року № 2/1121/23/12, виданого за рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від

13 червня 2012 року у справі № 2-2-125/11 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанцій

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від

11 березня 2024 року в задоволенні скарги відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» як правонаступник стягувача мало право з 15 квітня 2019 року до 07 травня

2022 року повторно пред`явити виконавчий документ до виконання, що заявник не здійснив в межах строку, визначеного законом.

Станом на 05 лютого 2024 року (день звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та заміну сторони виконавчого провадження), трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув.

Обставини, на які посилається представник заявника як на поважні підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа, суд не може визнати поважними, оскільки виникають сумніви в їх правдивості, так як ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» неодноразово зверталось до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому проваджені № 34235220, при цьому зазначаючи, що 07 травня 2019 року виконавчий лист № 2/1121/23/12 повернуто стягувачу ПАТ «Дельта Банк», тобто заявнику було відомо про повернення виконавчого листа на момент укладення договору про відступлення права вимоги і вказаний виконавчий лист повинен був бути переданий ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» під час укладення вказаного договору.

При зверненні до суду із заявами про заміну стягувача у виконавчому провадженні заявник жодного разу не вказував про втрату виконавчого листа та необхідність видачі дубліката.

З доказів ОСОБА_1 об`єктивно виходить, що ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» не припиняло свою діяльність після введення 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України.

Викладене дає підстави для висновку, що заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволенню не підлягає.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанцій

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 05 липня 2024 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» задоволено частково.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від

11 березня 2024 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким заяву задоволено частково.

Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому листі від 12 липня

2012 року № 2/1121/23/12, виданому Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області щодо боржника ОСОБА_1 на виконання рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 червня 2012 року у справі № 2-125/11 його правонаступником ТОВ «ФК «Інвест-Кредо».

Видано дублікат виконавчого листа від 12 липня 2012 року № 2/1121/23/12, виданого Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області щодо боржника ОСОБА_1 на виконання рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 червня 2012 року у справі

№ 2-125/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 25 вересня 2008 року № 0 у сумі 168 644,53 дол. США,

а також окремо з кожного боржника судового збору в розмірі 850,00 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі

60,00 грн, всього 910,00 грн.

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, посилаючись на статті 512, 514 ЦК України, статтю 442 ЦПК України і статтю 15 Закону України «Про виконавче провадження», дійшов висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження

в особі стягувача на правонаступника.

Вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа, апеляційний суд зробив висновок, що заявник реалізував всі можливі засоби з`ясування місцезнаходження виконавчого документа. Належним доказом втрати виконавчого листа є відсутність його у попереднього стягувача і неможливість підтвердити виконавчою службою відправку документа рекомендованим повідомленням.

Відмовляючи в задоволенні зави про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, апеляційний суд зазначив, що строк повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник не пропустив, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу датована 07 травня 2019 року. Таким чином, заявник мав право повторно пред`явити до виконання виконавчий лист в строк до 07 травня 2022 року. Відповідно до пункту 10.2 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Таким чином апеляційний суд дійшов висновку, що строк на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущено, оскільки воєнний стан, який введений в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, діє дотепер.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

05 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Кропивницького апеляційного суду від

05 липня 2024 року в частині задоволення заяви про заміну стягувача та видачі дубліката виконавчого листа та залишити в силі в цій частині увалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 березня 2024 року.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що в матеріалах справи немає жодного доказу, який підтверджував би відсутність оригіналу виконавчого листа у органі державної виконавчої служби. Факт відсутності або наявності виконавчого документа в органі державної виконавчої служби апеляційний суд не встановив. Заявник вказує, що до спірних правовідносин слід було застосувати Закон України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла станом на час видачі виконавчого документа, а тому строк повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив 07 травня 2020 року, і ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» його пропустило, що свідчить про помилковість висновків суду апеляційної інстанції про те, що заявник не пропустив цей строк.

Доводи інших учасників справи

28 серпня 2024 року ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» подало до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 липня 2024 року - без змін.

Відзив мотивовано тим, що оскаржуване судове рішення є законним

і обґрунтованим, аргументи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують. Апеляційний суд правильно застосував норми матеріального права.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області.

12 вересня 2024 року матеріали справи в електронному вигляді надійшли до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У частині першій статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 липня 2024 року оскаржено лише в частині вимог про видачу дубліката виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 та заміну стягувача у виконавчому листі щодо боржника ОСОБА_1 , а тому в іншій, неоскаржуваній частині, судове рішення відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не переглядає.

Перевіривши доводи касаційної скарги, урахувавши аргументи, наведені

у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від

13 червня 2012 року стягнено солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 25 вересня 2008 року № 0 у розмірі

168 644,53 дол. США та судові витрати.

На виконання зазначеного рішення суду 03 липня 2012 року позивачу направлено виконавчий лист.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від

08 лютого 2021 року у справі № 2-125/11 відмовлено у задоволенні заяви

ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» про заміну сторони виконавчого провадження

з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 з підстав недоведення переходу права вимоги.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від

18 вересня 2023 року у справі № 2-125/11 відмовлено у задоволенні заяви

ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» про заміну сторони стягувача виконавчого провадження з підстав недоведення переходу права вимоги.

Постановою державного виконавця від 13 вересня 2012 року відкрито виконавче провадження № 334235220 з виконання виконавчого листа

№ 2/1121/23/12, виданого 12 липня 2012 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_1

і ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості у розмірі

168 644,53 дол. США та судових витрат.

Згідно з інформацією про виконавче провадження станом на 09 січня 2024 року виконавче провадження № 34235220 завершено.

07 травня 2019 року виконавчий документ повернено стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

15 квітня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2227/К/1, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 25 вересня 2008 року № 0.

У серпні 2023 року ТОВ «ФК Інвест-Кредо» звернулося до ПАТ «Дельта Банк»

з вимогою відносно оригіналу виконавчого листа № 2/1121/23/12 від 12 липня 2012 року, на що отримало відповідь, що ПАТ «Дельта Банк» не має документа

і оригінал виконавчого листа від 12 липня 2012 року № 2/1121/23/12

з виконавчої служби до банку не повернуто.

11 жовтня 2023 року адвокат ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» звернувся з адвокатським запитом до Світловодського відділу державної виконавчої служби

в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просив надати інформацію та докази відправлення на адресу первісного кредитора (стягувача) ПАТ «Дельта Банк» поверненого оригіналу виконавчого листа

від 12 липня 2012 року № 2/1121/23/12 у справі № 2-125/11.

21 листопада 2023 року на вказаний запит Світловодський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) надало відповідь про неможливість надати інформацію щодо доказів направлення виконавчого листа від 12 липня 2012 року № 2/1121/23/12, так як ТОВ «ФК Інвест-Кредо» у порядку частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» не підтвердила статус стягувача у виконавчому провадженні, додатково вказано про закінчення строків зберігання підтверджуючої документації.

ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» звернулося до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» із запитом, чи передавав ПАТ «Дельта Банк» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб оригінал виконавчого листа

від 12 липня 2012 року № 2/1121/23/12 у справі № 2-125/11, виданого Світловодеьким міськрайонним судом Кіровоградської області на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від

13 червня 2012 року у справі № 2-125/11, та вимогу його надати.

У січні 2024 року ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» отримало відповідь від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк»

№ 187-60-46/24, якою повідомлено, що у результаті вивчення заходів

з приймання-передачі матеріалів та документів банку виконавчий лист

від 12 липня 2012 року № 2/1121/23/12 у справі № 2-125/11 на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не передавався.

Згідно з відповіддю Національного банку України від 08 квітня 2024 року

№ 24-0006/6653 на архівне зберігання до Національного банку України від ПАТ «Дельта Банк» чи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виконавчі листи

від 12 липня 2012 року № 2/1121/23/12 не передавалися.

Мотиви, якими керується Верховний Суд

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону відповідає.

Щодо заміни стягувача

Відповідно до частин першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони,

а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду є наступництво

у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав

і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з його вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення

і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

Такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі

№ 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі

№ 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) вказано, що «правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане

з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни

у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин

у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження,

і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво».

Апеляційний суд, установивши, що ПАТ «Дельта Банк»» перестало бути стягувачем, а ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» стало новим стягувачем у виконавчому листі від 12 липня 2012 року № 2/1121/23/12, виконавче провадження щодо якого не відкрито, а строк повторного звернення заявник не пропустив, тобто відбулось правонаступництво у матеріальних правовідносинах, зробив правильний висновок про наявність достатніх підстав для заміни стягувача

у виконавчому листі.

Щодо видачі дубліката виконавчого листа

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України,

а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

На час видачі виконавчого листа у справі (12 липня 2012 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV,

у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному

виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункту 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII).

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз змісту пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дає змогу дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний / приватний виконавець.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня

2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис міститься у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис є у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначені норми перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання (пункт 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/19 (провадження № 14-308цс19)).

Законодавством передбачено можливість видачі дубліката виконавчого документа лише у разі дотримання або ж поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанова Верховного Суду 03 листопада 2021 року в справі № 2-3552/10 (провадження № 61-13845св21)).

У постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 15 червня 2022 року у справі № 2-5062/10, від 11 квітня 2024 року у справі

№ 1519/2-4707/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа

у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Видача дубліката виконавчого документа пов`язується з його втратою та можлива в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання або за умови поновлення такого строку судом у разі його пропуску. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частини перша статті 433 ЦПК України). Єдиною та необхідною підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання

є наявність в особи поважних причин його пропуску. Встановлення судом факту пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

і непоновлення його судом є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Таким чином, під час вирішення питання щодо можливості видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення стягувача до суду з такою заявою обов`язковим та визначальним є питання з`ясування обставин, чи подана така заява заявником у строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року (провадження № 14-21цс24)).

З урахуванням того, що апеляційний суд дійшов висновку про те, що строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущено,

у розпорядженні правонаступника первісного стягувача зазначеного виконавчого документа немає, як і немає доказів отримання такого документа ПАТ «Дельта Банк», з урахуванням встановлених обставин справи апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого документа.

Верховний Суд не аналізує питання поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки рішення суду у частині вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є предметом касаційного перегляду.

У справі, що переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують і не дають підстав уважати, що суд порушив норми процесуального права, про що зазначено у касаційній скарзі, по суті зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, які не були встановлені судом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі

№ 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів

є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися

в оцінку доказів.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 липня

2024 року в частині вирішення питання про заміну стягувача у виконавчому листі щодо боржника ОСОБА_1 та видачі дубліката виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 - без змін, оскільки підстав для її скасування

в цій частині немає.

З огляду на те, що Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, розподіл судових витрат, понесених заявником, відповідно до статті 141 ЦПК України не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 липня 2024 року в частині вирішення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про заміну стягувача у виконавчому листі щодо боржника ОСОБА_1 та видачі дубліката виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська